ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 672/34/21
Провадження № 22-ц/4820/45/22

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.
секретар судового засідання Дубова М.В.,
за участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року, суддя Федорук І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області про визнання права власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства,

встановив :

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, (правонаступник Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області), про визнання права власності на гараж. 
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27.03.1999 року виконавчий комітет Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області видав йому майновий сертифікат НА 621769 щодо вартості частки майна у сумі 5813 грн., що становить 0,00389% частки майна КСП «Урожай». Рішенням комісії спілки співвласників майнових паїв КСП «Урожай» позивачу було виділено майно в натурі, в тому числі гараж, що по АДРЕСА_1 . Однак майновий сертифікат було втрачено, а КСП «Урожай» та його правонаступник ПОП «Урожай» ліквідовані. Вказані обставини перешкоджають зареєструвати право власності на належний йому гараж, у зв`язку з чим він звернувся з даним позовом до суду. 
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 07.07.2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив із недоведеності обставин щодо порушення права позивача, не визнання або оспорювання такого права відповідачем. ОСОБА_1 не доведено факту втрати свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП. В той же час судом було встановлено, що спірний гараж був розпайований і виділений не лише ОСОБА_1 , а й іншим співвласникам майна. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, яка саме частка в спірному гаражі належить йому а також іншим співвласникам гаража.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд не повно та не об`єктивно встановив обставини справи.
Судом не надано належної правової оцінки доказам, які вказують на отримання ним майнового сертифікату у майні КСП «Урожай» та спірного гаражу в натурі. Однак він позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, оскільки сертифікат втрачено, а спеціальний нормативно-правовий акт, наказ Міністерства аграрної політики від 23.03.2001 року, №79, який регулює процедуру видачі дубліката відповідного свідоцтва втратив чинність. Враховуючи, що КСП «Урожай» та його правонаступники ліквідовані він не має можливості виконати вимоги щодо відмітки підприємства правонаступника реорганізованого КСП «Урожай» про виділення майна в натурі, засвідченого підписом керівника такого підприємства та печаткою.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги. 
Представник відповідача в суд не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в письмовій заяві просив суд розгляд справи провести без його участі. 
Заслухавши пояснення учасника справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) 27.03.1999 року (а.с. 17-18).
Згідно з інформаційною довідкою Веселецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області № 129 від 21.07.2020 року, рішення Веселецької сільської ради про виділення майна, в тому числі гаража по АДРЕСА_1 , в натурі відсутнє; акт приймання-передачі виділеного гаража по АДРЕСА_1 в натурі, відсутній; технічний паспорт на об`єкт нерухомості - гараж по АДРЕСА_1 , відсутній (а.с. 5).
13.03.2007 року була створена комісія по розпаюванню та виділенню майнових паїв в натурі, до якої було включено, в тому числі, ОСОБА_1 (а.с. 28).
Як вбачається зі змісту накладної, виписаної членами комісії СТОВ «Веселець» передано свинарник - 0,5 од., «підвіс зерн» 1 од., «ВЗС-40», автогараж - 4 од., стебник бджіл - 1 од. (а.с. 30).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства.
Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.
У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.
За змістом статей 5, 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових активів; майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).
Відповідно до пункту 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року, № 62 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), виділення зі складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством - правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.
Відповідно до пункту 15 вищезазначеного Порядку виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. 
Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо виділення йому в натурі гаража по АДРЕСА_1 , який є предметом судового розгляду.
Матеріали справи не містять доказів ухвалення рішення загальних зборів співвласників СТОВ «Веселець» про передачу ОСОБА_1 в натурі спірного гаража та складення акту приймання-передачі майна пайового фонду, згідно якого нерухоме майно передано позивачу.
В той же час, отримання вказаного майна не може бути підтверджено долученою копією накладної, згідно з якою спірний гараж як індивідуально визначене майно не ідентифіковане, та в якій позивач про отримання не розписувався.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду першої інстанції апеляційний суд виходить із того, що у справі сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи і на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 лютого 2022 року.

Судді:        Р.С. Гринчук 

       Л.М. Грох

                                                                       А.М. Костенко