УХВАЛА
30 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/10228/20
адміністративне провадження № К/9901/47371/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду 25.02.2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 року у справі № 380/10228/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Веспрем" до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ :

23.12.2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду 25.02.2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 року у справі № 380/10228/20 (згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 20.12.2021 року). Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване передбаченим процесуальним правом контролюючого органу на касаційне оскарження судових рішень, внаслідок повернення попередньо поданих вчасно касаційних скарг.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Як вбачається з електронних відомостей з електронної програми діловодство Верховного Суду, касаційна скарга подана скаржником вчетверте, раніше подані касаційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду 25.02.2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 року у справі № 380/10228/20 поверталися скаржнику ухвалами Верховного Суду від 03 вересня 2021 року, від 12 жовтня 2021 року та від 30 листопада 2021 року через не викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 

Підставою касаційного оскарження судових рішень зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України з посиланням на застосування судами попередніх інстанцій пунктів 44.6, 44.7 статті 44, пунктів 200.1, 200.4, 200.14, 200.15 статті 200 Податкового кодексу України без урахування висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 29.05.2020 у справі №826/27811/15, від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 06.08.2019 у справі №520/8681/18 та від 25.02.2020 у справі №320/6625/18. Також підставою касаційного оскарження судових рішень скаржником зазначено пункт 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України з посиланням на порушення судами норм процесуального права, зокрема 72-76, 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з не дослідженням доказів у справі.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Верховний Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що подана вчетверте касаційна скарга є ідентичною за змістом попередньо поданим касаційним скаргам, які повернуті скаржнику Верховним Судом через не викладення належним чином обгрунтованих підстав касаційного оскарження судових рішень, що свідчить про неврахування контролюючим органом роз`яснень Верховного Суду щодо викладення підстав касаційного оскарження, наведених в ухвалах Верховного Суду від 03 вересня 2021 року, від 12 жовтня 2021 року та від 30 листопада 2021 року.
Доводи касаційної скарги зводяться до цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій та необхідності здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі касаційного перегляду визначені статтею 341 КАС України та не є належним викладенням підстав касаційного оскарження передбачених статтею 328 КАС України. В касаційній скарзі скаржник цитує висновки Верховного Суду в частині документального підтвердження реальності здійснення господарських операцій, які ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах кожної окремої справи та обумовлені іншим складом доказів у справі та їх оцінкою судом, що не може свідчити про подібність правовідносин даній справі.
Вчетверте подана касаційна скарга так і не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом. Отже скаржником не враховані роз`яснення Верховного Суду щодо викладення підстав касаційного оскарження, наведені в вищевикладених ухвалах Верховного Суду.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду 25.02.2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 року у справі № 380/10228/20 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                          І.А. Васильєва