Постанова
Іменем України
                                                                                       
22 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 409/64/18
провадження № 61-18138св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
 
позивач - приватне акціонерне товариство «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,  ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_26 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_41 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_25 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 ,
особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_119 ,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» на постанову Луганського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року в складі колегії суддів Луганської В. М., Гаврилюка В. К., Коновалової В. А.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Історія справи
 
У січні 2018 року ПрАТ «СВФ «Агротон» звернулося до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно.
 
Позов мотивувало тим, що на загальних зборах уповноважених членів КСП ім. Ілліча Білокуракинського району Луганської області від 24 грудня 1999 року прийнято рішення про реформування КСП ім. Ілліча, а на загальних зборах від 29 березня 2000 року затверджено розрахунки з пайового фонду, а також списки майна, у тому числі того, що підлягає розподілу між членами КСП. Основну частину пайового майна колишнього КСП ім. Ілліча співвласники виділили в натурі в індивідуальному порядку. Зокрема, групі колишніх членів КСП ім. Ілліча (відповідачам у справі) у якості частини майнового паю виділено в натурі майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: критий тік, вагову, установлені ваги 30 тон, зерносклад, трактор колісний МТЗ-82, причеп 2ПТС4 зерновоз, зернонавантажувач ЗП-100 - 2 шт., навантажувач ковшовий, шафу силову на току, ваги авто 30 тон, трансформатор 250 кВт, трактор ЮМЗ-6 ПА-10, причеп ПТС-9 (зерновоз), паливозаправник ГАЗ-53, автомобіль САЗ-3507, культиватор КРН-5,6; плуг ПЛН 3-35.
 
На загальних зборах колишніх членів КСП ім. Ілліча від 17 березня 2017 року відповідачі прийняли рішення про продаж вказаного майна ПрАТ «СВФ «Агротон» за ціну та на умовах, обумовлених у рішенні зборів. Серед співвласників обрано уповноважену особу ОСОБА_66 , якій надано повноваження щодо представництва інтересів співвласників та розпорядження майном, у тому числі з приводу підписання договору купівлі-продажу та представництва інтересів співвласників. Того ж дня відповідачі уклали з ПрАТ «СВФ «Агротон» договір купівлі-продажу майна у колективу власників, який кожний із відповідачів особисто підписав, а також фактично передав обумовлене в договорі майно. Після укладення договору купівлі-продажу ПрАТ «СВФ «Агротон» повністю сплатило співвласникам кошти в сумі 238 993,54 грн шляхом їх перерахування на карткові рахунки відповідачів. Після сплати грошових коштів позивач звернувся до уповноваженої загальними зборами особи з метою приведення документів у відповідність до законодавчих актів України та переоформлення права власності на вказане майно на ПрАТ «СВФ «Агротон», однак представник відповідачів ОСОБА_66 повідомила про неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна з огляду на відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності відповідачів як колишнів членів КСП ім. Ілліча на спірне майно. Позивач указував, що наведені обставини свідчать про ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору. 
 
З огляду на викладене ПрАТ «СВФ «Агротон» просив суд ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу майна від 17 березня 2017 року, укладений між сторонами, та визнати за ним право власності на майно, обумовлене договором.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій
 
Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 01 червня 2018 року позов задоволено:
- визнано дійсним договір купівлі-продажу майна, а саме: критого току, рік побудови 1992, розміром 32 х 80 м, загальною площею 2560 м?; вагової, 1990 року побудови, 14 х 5 м, загальною площею 70 м?, установлених ваг 30 тон; зерноскладу, 1984 року побудови, розміром 50 х 12 м, загальною площею 600 м?; трактора колісного МТЗ-82, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , інвентарний номер 000012; причепу 2ПТС4 зерновоза, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , інвентарний номер 93; зернонавантажувача ЗП-100 - 2 шт., інвентарні номери 000127, 127; навантажувача ковшового, інвентарний номер 000124; шафи силової на току; ваг авто 30 тон; трансформатора 250 кВт, інвентарний номер 000112; трактора ЮМЗ-6 ПА-10, державний номерний знак НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , інвентарний номер 9; причепа ПТС-9 (зерновоз), державний номерний знак НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 ; паливозаправника ГАЗ-53, державний номерний знак НОМЕР_11 , номер шасі НОМЕР_12 ; автомобіля САЗ-3507, державний номерний знак НОМЕР_13 , номер шасі НОМЕР_14 , інвентарний номер 13-93; культиватора КРН-5,6; плуга ПЛН 3-35, укладений 17 березня 2017 року між ПрАТ «СВФ «Агротон» та співвласниками майна (пайовиками колишнього КСП ім. Ілліча);
- Визнано право власності за ПрАТ «СВФ «Агротон» на вказане майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу нерухомого та рухомого майна, в якості оплати за яке позивач перерахував відповідачам 238 993,54 грн, а відповідачі передали позивачу майно, обумовлене договором, який обіцяли посвідчити нотаріально. У зв`язку з ухиленням відповідачів від нотаріального посвідчення правочину та відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, внаслідок чого порушуються права позивача на набуття у власність майна, вартість якого ним сплачена в повному обсязі, суд уважав наявними правові підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за позивачем права власності на майно.
 
Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_119 , який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу. Зазначав, що є власником частки в майні колишнього КСП ім. Ілліча, що підтверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновими сертифікатами), а тому оскаржене рішення суду безпосередньо стосується його прав та інтересів.
 
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року поновлено ОСОБА_119 строк на апеляційне оскарження рішення та відкрито апеляційне провадження у справі.
 
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_119 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 01 червня 2018 року закрито.
 
Закриваючи апеляційне провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що наявність у ОСОБА_119 права на майновий пай члена КСП ім. Ілліча відповідно до майнових сертифікатів не підтверджує наявності у нього частки саме у тому майні, на яке оскаржуваним судовим рішенням визнано право власності за ПрАТ «СВФ «Агротон». За таких обставин суд уважав, що заявник не довів факт порушення оскарженим рішенням його прав та інтересів як власника частки у майні КСП ім. Ілліча.
 
Постановою Верховного Суду від 26 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_119 задоволено; ухвалу Луганського апеляційного суду від 15 січня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд, не встановивши наявність у матеріалах справи доказів, які б спростовували аргументи заявника про порушення його прав рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 01 червня 2018 року, формально послався на обставини, викладені у позовній заяві та рішенні суду першої інстанції. Апеляційний суд не надав належної оцінки поданим ОСОБА_119 документам, а саме копіям свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП ім. Ілліча, а також не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні додатки до позовної заяви, а посилання суду першої інстанції на документи із зазначенням аркушів справи не відповідають дійсності. Колегія суддів зазначила, що без установлення та перевірки всіх обставин справи на підставі наявних у справі доказів вирішити питання про порушення прав та інтересів ОСОБА_119 як пайовика колишнього КСП ім. Ілліча рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 01 червня 2018 року неможливо.
 
Постановою Луганського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_119 задоволено, рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 01 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПрАТ «СВФ «Агротон» відмовлено.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що на підтвердження того, що рішенням суду першої інстанції порушуються його права, ОСОБА_119 надав суду копії свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) серії НОМЕР_15 та серії НОМЕР_16, за змістом яких ОСОБА_119 має право на пайовий фонд майна сільськогосподарського підприємства КСП ім. Ілліча. У той же час позивач спростував наявність у заявника права на частку майна колишнього КСП ім. Ілліча та не довів, що співвласниками спірного майна є виключно відповідачі у справі. За таких обставин колегія суддів уважала, що оскарженим рішенням суду першої інстанції порушуються права ОСОБА_119 як співвласника майна колишнього КСП ім. Ілліча, який підлягав залученню до участі в справі як співвідповідач. 
 
Аргументи учасників справи
 
03 грудня 2020 року ПрАТ «СВФ «Агротон» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду та просило її скасувати як таку, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
- апеляційний суд не повідомив представника позивача про дату, час і місце судового розгляду, чим порушив норми процесуального права;
- наявність у ОСОБА_119 майнового сертифікату, яким підтверджується його право на пай (частку) у майні колишнього КСП ім. Ілліча, не свідчить про те, що він є співвласником конкретно виділеного майна відповідачам у порядку розпаювання майна колективного сільськогосподарського підприємства;
-  ОСОБА_119 не підтвердив правові підстави набуття ним майнового сертифікату;
- апеляційний суд не надав оцінки тому факту, що ПрАТ «Агротон» внаслідок укладення договору купівлі-продажу понесло значні витрати на сплату податків та інших обов`язкових платежів, а тому, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд повинен був вирішити питання про повернення сплачених коштів позивачу.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в справі.
 
Межі та підстави касаційного перегляду 
 
Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року зазначено, що заявник оскаржує судове рішення з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах та недослідження апеляційним судом зібраних у справі доказів.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що на загальних зборах уповноважених членів КСП ім. Ілліча від 24 грудня 1999 року прийнято рішення про реформування КСП ім. Ілліча та створення комісії по реформуванню.
 
Загальними зборами уповноважених членів КСП ім. Ілліча від 29 березня 2000 року затверджено розрахунки із пайового фонду та списки: майна, що розподіляється між членами КСП ім. Ілліча; майна для забезпечення кредиторської заборгованості; майна під заборгованість по заробітній платі; майна до резервного фонду; майна до неподільного фонду.
 
Розпорядженням голови Білокуракинської районної державної адміністрації за №338 від 21 вересня 2000 року КСП ім. Ілліча ліквідовано та скасовано його державну реєстрацію.
 
Під час паювання колишнього КСП ім. Ілліча групі співвласників колишніх членів КСП ім. Ілліча у якості частини майнового паю було виділено в натурі майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: критий тік, рік побудови 1992, розміром 32*80 м, загальною площею 2560 м?; вагова, рік побудови 1990, 14*5 м, загальною площею 70 кв. м, установлені ваги 30 тон; зерносклад, рік побудови 1984, розміром 50*12 м, загальною площею 600 м?; трактор колісний МТЗ-82, державний номер НОМЕР_1 , номер двигуна 346189, номер шасі НОМЕР_3 , інвентарний номер 000012; причеп 2ПТС4 зерновоз, державний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , інвентарний номер 93; зернонавантажувач ЗП-100 - 2 шт., інвентарні номери 000127, 127; навантажувач ковшовий, інвентарний номер 000124; шкаф силовий на току б\н; ваги авто 30 тон б/н; трансформатор 250 кВт, інвентарний номер 000112; трактор ЮМЗ-6 ПА-10, державний номер НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , інвентарний номер 9; причеп ПТС-9 (зерновоз), державний номер НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 ; паливозаправник ГАЗ-53, державний номер НОМЕР_11 , номер шасі НОМЕР_12 ; автомобіль САЗ-3507, державний номер НОМЕР_13 , номер шасі НОМЕР_14 , інвентарний номер 13-93; культиватор КРН-5,6, б/н; плуг ПЛН 3-35, б/н.
 
На загальних зборах колишніх членів КСП ім. Ілліча від 17 березня 2017 року відповідачі прийняли рішення про продаж та передачу вказаного майна у власність ПрАТ «СВФ «Агротон» за ціну та на умовах, обумовлених у рішенні зборів. Серед співвласників обрано уповноважену особу ОСОБА_66 , якій було надано повноваження щодо представництва інтересів відповідачів та розпорядження майном, у тому числі з приводу підписання договору купівлі-продажу.
 
17 березня 2017 року сторони у простій письмовій формі уклали попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна та рухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами якого відповідачі відчужили перелічене вище майно та отримали від позивача кошти в сумі 238 993,54 грн.
 
Договір підписано особисто кожним із відповідачів, а майно фактично передано у користування та володіння позивача. Нотаріальне посвідчення договору після його підписання здійснено не було.
 
Апеляційний суд установив, що згідно наданих копій свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) серії НОМЕР_15, серії НОМЕР_16 ОСОБА_119 має право на частку в пайовому фонді майна КСП ім. Ілліча.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів не приймає доводи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів. 
 
Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У статті 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
 
Згідно зі статтею 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
 
У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (стаття 220 ЦК України).
 
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
 
Сторонами у спорах про визнання нікчемного договору купівлі-продажу майна дійсним, як правило, є сторони такого правочину: продавець та покупець. При цьому продавцем майна повинен виступати його власник або уповноважена ним особа. 
 
У справі, що переглядається, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, ОСОБА_119 , який не брав участі в справі, як на підтвердження факту порушення його прав та інтересів посилався на те, що він також має право на частку в пайовому фонді майна колишнього КСП ім. Ілліча, а тому відчуження майна КСП без його згоди порушує його права.
 
Відповідно до статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. 
 
Тобто, майновий пай - це частка кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства у пайовому фонді майна членів колективного сільськогосподарського підприємства, виражена у грошовій формі та визначена у відсотках до розміру пайового фонду, розмір якої залежить від трудової участі в діяльності цього підприємства. Право на майновий пай посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).
 
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).
 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. 
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року в справі № 409/294/18 (провадження № 61-6034св19), прийнятій у справі з подібними правовідносинами за результатами перегляду постанови апеляційного суду про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_119 , який не брав участі в справі, але вважав, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про його права та інтереси, зроблено висновок, що: «у справах про визнання дійсним договору купівлі-продажу сторонами є саме сторони такої угоди, при цьому продавцем майна має бути його власник, який наділений повним обсягом прав щодо визначення долі майна та розпорядження ним. Судом апеляційної інстанцій встановлено та не спростовано матеріалами справи те, що співвласниками спірного майна, крім ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, були також інші особи, які мали свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Крім того, будь-яких правовстановлюючих документів на спірне майно, зокрема 1/2 частину зерноскладу, 1964 року побудови, загальною площею 288,7 кв. м, розташованого в Шарівській сільській раді комплекс будівель та споруд АДРЕСА_1, немає. У матеріалах справи міститься свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3, виданий 28 січня 2009 року Шарівською сільською радою Білокуракинського району Луганської області ОСОБА_5, який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча, с. Шарівка, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 11 жовтня 2002 року. Таким чином, ОСОБА_5 мав звертатися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, оскільки цим рішення порушені його права на спірне майно».
 
Установивши, що ОСОБА_119 на підставі майнових сертифікатів має право на частку в майні колишнього КСП ім. Ілліча, а матеріали справи не містять доказів того, що спірне майно належить виключно відповідачам, а не всім членам КСП, апеляційний суд зробив правильний висновок про те, що рішення суду першої інстанції у справі, що переглядається, стосується прав та обов`язків ОСОБА_119 , який мав бути залучений до участі в справі як співвідповідач, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову ПрАТ «СВФ «Агротон».
 
Доводи касаційної скарги про порушення судом норм процесуального права в частині неповідомлення позивача про час, дату й місце судового розгляду спростовуються зворотнім повідомленням про вручення ПрАТ «СВФ «Агротон» поштового відправлення - судової повістки про призначення справи до розгляду на 17 листопада 2020 року (т. 7, а. с. 78).
 
Аргументи касаційної скарги про невирішення апеляційним судом питання щодо повернення позивачу сплачених ним податків і обов`язкових платежів колегія суддів не приймає, оскільки вказані обставини не входять до предмета доказування в справі, що переглядається, та з урахуванням пред`явлених позовних вимог не підлягали оцінці судом апеляційної інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Доводи касаційної скарги з урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року в справі № 409/294/18 (провадження № 61-6034св19), не дають підстав уважати, що оскаржене судове рішення прийняте з недотриманням норм матеріального або процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» залишити без задоволення.
 
Постанову Луганського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Н. О. Антоненко
 
                                                                                              І. О. Дундар
 
                                                                                                                     М. М. Русинчук