КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                                             
Справа №357/11851/21 
Провадження № 33/824/891/2022                                                                                                       Суддя І інстанції - Клепа  Т.В.
Категорія: ст. 124, ч. 1  ст. 130  КУпАП                                                                                          Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
01  лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання адвоката   Кочина  С.С.  в   інтересах  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського  міськрайонного суду  Київської області від 06.12.2021 щодо ОСОБА_1   за ст. 124, ч.1 ст. 130  КУпАП, -  
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Білоцерківського  міськрайонного суду  Київської області від 06.12.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених  ст. 124, ч.1 ст. 130  КУпАП,  та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї  тисячі  неоподатковуваних  мінімумів  доходів  громадян,  що  становить  17 000 грн. з  позбавленням права  керування  транспортними  засобами  на  строк  один рік.
Не погоджуючись із постановою судд Білоцерківського міськрайонного суду  Київської області від 06.12.2021, адвокат Кочин С.С. в  інтересах ОСОБА_1 10.01.2022 направив поштовим відправленням до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Кочин  С.С. зазначає, що оскільки  повний  текст  рішення  суду було  проголошено без  участі  ОСОБА_1   та  його захисника,  і  повний  текст  рішення  вдалося отримати  лише 30.12.2021 р., що  підтверджується датою  засвідчення копії  рішення, то десятиденний  строк  спливає 09.01.2022 р., що  припадає  на  вихідний день, тобто  остаточний  строк подання  апеляційної  скарги 10.01.2022 р. - перший робочий  день після  вихідного. На  підставі  наведеного,  апелянт  вважає, що  причини  пропуску  процесуального строку  є   поважними  і  підлягають  поновленню.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання адвоката Кочина С.С. в  інтересах  ОСОБА_1  про поновлення строку апеляційного оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особи,  визначені   ст. 294 КУпАП розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова Білоцерківського  міськрайонного суду  Київської області щодо ОСОБА_1   за ст. 124, ч.1 ст. 130  КУпАП, винесена 06.12.2021. 
Апеляційну скаргу адвокат Кочин  С.С. в  інтересах  ОСОБА_1 направив поштовим відправленням до суду першої інстанції лише 10.01.2022,  тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.
Як  з  матеріалів  справи, так  і  зі змісту постанови судді Білоцерківського  міськрайонного суду  Київської області вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні та надавав пояснення. За результатом розгляду справи судом винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124, ч.1 ст. 130  КУпАП,  та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї  тисячі  неоподатковуваних  мінімумів  доходів  громадян,  що  становить  17 000 грн. з  позбавленням права  керування  транспортними  засобами  на  строк  один рік. При  цьому  в   постанові  наведено і  порядок її  оскарження.
Відтак, оскільки ОСОБА_1 приймав безпосередню участь при розгляді справи, знав про прийняте рішення, строк і порядок оскарження постанови суду першої інстанції (чого не  заперечується і  в  апеляційній  скарзі), тому мав вжити заходів для своєчасного оскарження судового рішення у  передбачений ст. 294 КУпАП  строк.
Між тим,  ні    ОСОБА_1 ,  ні його захисник не реалізували свого процесуального права відповідно до встановленого порядку.
З приводу посилань в клопотанні про  поновлення  строку  апеляційного  оскарження як  на  поважність причин  пропуску  строку  на те, що повний  текст  рішення  було  проголошено  без участі ОСОБА_1 , то з даного приводу слід зазначити, що такі доводи спростовуються матеріалами справи, в яких  наявний виключно повний текст постанови, що  прийнята  за  наслідками  розгляду  справи, який  і   був  надісланий до  ЄДРСР та  вже 14.12.2021 р., тобто  до  закінчення  строку  апеляційного  оскарження,  був  оприлюднений. 
Що стосується посилання апелянта в клопотанні на те, що саме з часу отримання судового рішення слід обраховувати строк на його оскарження, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Тобто, чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня проголошення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії постанови. Сам факт отримання копії постанови 30.12.2021 року без  долучення  до  матеріалів  справи  доказів   про  неможливість з об`єктивних на те  причин  отримання  рішення  суду  до  вказаної  дати, не можна вважати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.
 В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, а відтак апеляційний суд вважає, що захисник  Кочин  С.С.  в  інтересах  ОСОБА_1  не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і тому підстав для його поновлення, відповідно не знаходить. В зв`язку з наведеним, в задоволенні  клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Білоцерківського  міськрайонного суду  Київської області від 06.12.2021 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Кочина С.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Білоцерківського  міськрайонного суду  Київської області щодо ОСОБА_1   за ст. 124, ч.1 ст. 130  КУпАП.
Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.

   Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                      Л.І. Кепкал