Справа № 161/511/21  Провадження №33/802/4/22 	Головуючий у 1 інстанції:Черняк В. В. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП   	Доповідач: Подолюк В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні. 
Так, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 03 січня 2021 року о 02 год. 28 хв. у м. Луцьку по вул. Кравчука, 46А, керував автомобілем Toyota Camry,  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в лікаря-нарколога КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» за адресою м. Луцьк, вул. Карбишева, 1,чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зокрема зазначає, що суддею першої інстанції, було порушено його право на захист, оскільки суд розглянув справу у відсутність захисника Сметаніна С.А., хоча ним під час розгляду справи 01 квітня 2021 року було заявлено письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням захисника у відрядженні, на іншу дату, однак суд до уваги подане ним клопотання не взяв та виніс оскаржувану постанову. Разом з тим, судом не прийнято було до уваги той факт, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було складено з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення. Так, після прибуття на місце зупинки його автомобіля, працівник патрульної поліції ОСОБА_2 відразу не вручив йому копію протоколу, а попросив ще зачекати. Поки останні оформляли протокол, він відлучився на 5-7 хвилин в туалет, про що їх повідомив, однак повернувшись, працівників поліції уже не було. Той факт, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у його відсутність, підтверджується і тим, що свідки (поняті) при його складанні не залучались. Просить суд взяти до увагу ту обставину, що відеозаписом з нагрудної камери не доводиться та обставина, що він перебував в автомобілі, однак не відкривав його, оскільки працівник поліції ОСОБА_2 підходив не до вітрового, а до бокового затемненого вікна. Крім цього, вказує, що ним в суді першої інстанції було заявлено клопотання про виклик та допит працівників патрульної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для підтвердження факту складання протоколу у його відсутності, однак судом вказане клопотання безпідставно відхилено. Разом з тим, зазначає, що судом не правильно надано оцінку акту медичного огляду та висновку лікаря-нарколога, яким його визнано таким, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, на його думку, це не відповідає дійсності, оскільки ні 02.01.2021, ні 03.01.2021 року алкогольних напоїв він не вживав. Вказує, що перебуваючи у приміщенні КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» 4 рази дихав у наданий йому пристрій, однак жодного разу він не показав даних, які б свідчили про наявність у нього більше 0,2 проміле в крові, що свідчило б про алкогольне сп`яніння, яке знижує увагу водіїв та реакцію руху. Також зазначає, що не міг з достатньою силою здійснювати вдих у газоаналізатор, оскільки переніс захворювання на COVID-19 та бактеріальну легеневу пневмонію та має дуже послаблені легені. Довідки на підтвердження цих обставин він надав суду, однак вони безпідставно до уваги не взяті. Окрім цього, вказує, що пройшов усі тести, на які йому вказували лікарі, однак працівниками закладу охорони здоров`я були безпідставно записані протилежні дані в акт проходження медичного огляду, який йому для ознайомлення наданий не був, а його неправдиві записи у ньому йому стали відомі лише після задоволення судом клопотання про його витребування і долучення до матеріалів справи. Просить постанову суду першої інстанції, в частині накладення стягнення скасувати, а справу закрити на підставі п.п.1,7, ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляцію у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу до наступного висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП, зокрема з огляду на наступне.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №336055 від 03.01.2021 року, за змістом якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
- довідкою УПП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія; 
- актом та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2021 року, з яких вбачається, що 03 січня 2021 року проводився огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння. З акту вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 у нього були дослідженні та встановлені наступні ознаки:
1) поведінка - роздратованість, збудженість, балакучість, настрій нестійкій, свідомо неправильно виконує інструкції, поводиться зухвало;
2) стан свідомості;
3) мовна здатність - порушення артикуляції;
4) розширені зіниці з млявою реакцією;
5) загальмована рухова сфера із млявою мімікою;
6) хода у позі Ромберга з похитуванням, нетвереза;
7) промахування при пальце-новосвій пробі;
8) тремтіння повік, язика, пальців рук;
9) різкий запах алкоголю з порожнини рота;
При цьому, як встановлено в суді першої інстанції, з чим повністю погоджується і апеляційний суд, ОСОБА_1 в медичній установі не виявив бажання пройти обстеження за допомогою спеціального технічного приладу, оскільки свідомо не виконував інструкцій лікаря з дихання у пристрій. За результатами проведеного медичного огляду лікарем встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст.251 КУпАП, був правильно оцінений судом як належний доказ винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на якому зафіксовано перебіг подій, що мали місце 03 січня 2021 року на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичній установі під час медичного огляду.
Аналіз дій ОСОБА_1 , з моменту його зупинки до безпосереднього оформлення протоколу свідчить про те, що останній будь-якими способами намагався чинити перешкоди під час здійснення поліцейськими провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, допитані в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідків працівники патрульної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили суду наступне.
А саме, ОСОБА_3 вказала, що причиною зупинки транспортного засобу TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням, як в подальшому було встановлено, ОСОБА_1 , стало те, що останній не став рухатись на зелений сигнал світлофора. 
Водночас, під час спілкування з останнім було виявлено те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і дана обставина була підтверджена лікарем наркологом, що доводиться відповідним висновком. Разом з тим, пояснила, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер».
Що стосується відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, то така процесуальна дія не вживалася працівниками поліції, оскільки останній самовільно залишив транспортний засіб.
ОСОБА_2 надав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_3 . 
Також, суд звертає увагу на те, що діагноз лікаря медичного закладу, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі технічного приладу, а шляхом проведення візуального огляду, під час якого лікар встановлює, як водій себе поводить, які ознаки сп`яніння, в даному випадку алкогольного, присутні. Як зазначалося вище, в акті медичного огляду ОСОБА_1 було встановлено ряд ознак, які вказували, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Окрім цього, суд зазначає, що в силу положень пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2021 №6 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
Щодо твердження апелянта, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки суд розглянув справу у відсутність захисника Сметаніна С.А., хоча ним під час розгляду справи 01 квітня 2021 року було заявлено письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням захисника у відрядженні на іншу дату, то суд знаходить останні безпідставними, і в даному випадку погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо можливості розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі захисника, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження перебування адвоката у відрядженні та не можливості з`явитися у судове засідання 01.04.2021 року, про яке захисник був повідомлений під розписку (а.с.27) .
Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,        

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року, щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк