П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/18662/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.                    Дата і місце ухвалення: 10.12.2021р., м. Одеса                                         	
      Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  -   Ступакової І.Г.
суддів             -    Бітова А.І.
  -            Лук`янчук О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому просила суд: 
-          визнати протиправним та скасувати рішення ІХ сесії VIII скликання Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області від 13.08.2021р. №327-VIII «Про розгляд клопотань громадян України на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду» в частині відмови ОСОБА_2 (в особі законного представника ОСОБА_1 ) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0.25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: 5123782000:01:003:0003 та 5123782000:02:004:0357 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області;
-          зобов`язати Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0.25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: 5123782000:01:003:0003 та 5123782000:02:004:0357 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області. 
Також, позивач просила встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що спірним рішенням від 13.08.2021р. №327-VIII відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні її доньці ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з посиланням на ч.7 ст.118 ЗК України. Таку відмову позивач вважає незаконною та зазначає, що бажана до отримання земельна ділянка, відповідно до Генерального плану села Молодіжне, відноситься до земель будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Крім того, чинним законодавством не передбачено заборони передачі земель сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач вважає безпідставними посилання селищної ради на те, що генеральним планом не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,25 га, оскільки на кадастровій карті, поруч з бажаною до відведення земельною ділянкою, наявні земельні ділянки з такою самою площею, яку бажає позивач до відведення. Також, позивач посилалася на порушення відповідачем місячного строку розгляду клопотання, встановленого статтею 118 ЗК України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 10.12.2021р. та прийняти по справі нове судове рішення - про задоволення позову. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що нею подано клопотання відповідно до чинного плану зонування виключно на зону «Ж-1», що призначена під зону садибної забудови. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки також буде розроблятися виключно під зону «Ж-1». Окрім того, закон не забороняє передавати землі сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Також, апелянт посилається на те, що судом не враховано, що вказане у клопотанні місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки є орієнтовним та може бути уточнене під час розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. До того ж, надання чи відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не тягне за собою юридичних наслідків для позивача, а є лише певним етапом у процесі передачі земельної ділянки у користування, реалізація якого може бути здійснена лише після затвердження розробленої документації із землеустрою. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що судовим рішення по справі №420/18648/21 судом задоволено позовні вимоги стосовно сусідньої земельної ділянки, бажаної до відведення позивачем у даній справі.
Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області подала письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що використання земель сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку заборонено діючим земельним законодавством України. Селищна рада вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що на кадастровій карті, поруч з бажаною до відведення земельною ділянкою, наявні земельні ділянки  з такою самою площею, яку бажає отримати ОСОБА_2 , та зазначає, що селищною радою дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення даних земельних ділянок у власність не надавались, проекти землеустрою радою не затверджувалися. На даний час питання щодо формування даних земельних ділянок  є предметом судових спорів.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10.12.2020р. ОСОБА_1 звернулась до Великодолинської селищної об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області з клопотанням про надання її доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: 5123782000:01:003:0003 та 5123782000:02:004:0357 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області.
До клопотання додано: копію паспорта громадянина України; копію ідентифікаційного номеру; графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування; викопіювання з Генерального плану села Молодіжне з позначенням бажаної до відведення земельної ділянки; викопіювання плану зонування села Молодіжне з позначенням, що дана земельна ділянка відноситься до зони житлової забудови.
В той же день позивачем направлено до відповідача запит про доступ до публічної інформації, де вона просила надати інформацію про земельну ділянку, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: 5123782000:01:003:0003, 5123782000:02:004:0357.
Листом від 21.07.2021р. Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області повідомила позивача про те що, окреслена земельна ділянка не є земельною ділянкою в розумінні земельного законодавства України, а відтак, відомості про неї не відображені та не задокументовані на будь-яких носіях.
18.01.2021р. позивачем було направлено запит про доступ до публічної інформації стосовно результатів розгляду клопотання від 10.12.2020р., в тому числі, про надання копії рішення за результатами розгляду.
Листом від 27.01.2021р. позивача було повідомлено, що у зв`язку з незавершеною реорганізацією Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області розгляд клопотання наразі не можливий, а стосовно надання копії рішення зазначено, що Великодолинською селищною радою не приймалось жодного рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року по справі №420/5086/21 визнано протиправною бездіяльність Великодолинської селищної ради щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 10.12.2020р. про надання дозволу її доньці ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: 5123782000:01:003:0003, 5123782000:02:004:0357 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області. Зобов`язано Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 10.12.2020р. з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків та правової оцінки суду.
На виконання вказаного судового рішення Великодолинською селищною радою прийнято рішення від 13 серпня 2021 року №327-VІІІ «Про розгляд клопотань громадян України на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду», яким, серед інших, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання від 10.12.2020р. про надання її доньці ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, передбачених пунктом 7 статті 118 Земельного кодексу України (невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації).
Згідно додатку до рішення сесії Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області від 13 серпня 2021 року №327-VІІІ, підставами для відмови у задоволенні клопотання позивача від 10.12.2020р. є:
- невідповідність плану зонування території с. Молодіжне - бажана до відведення земельна ділянка, зазначена на графічному матеріалі, знаходиться в зоні сільськогосподарського призначення, в якій не передбачене відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 
- невідповідність Генеральному плану с. Молодіжне - не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,2500 га;
- невідповідність вимогам ст.ст. 38-39 ЗК України.
Не погоджуючись із правомірністю вказаного рішення ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду в інтересах її доньки ОСОБА_2 .
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що з наданої Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області копії викопіювання з плану зонування с. Молодіжне слідує, що бажана позивачем до отримання земельна ділянка знаходиться в зоні СВ-1 зона сільськогосподарського призначення та Ж-1 зона садибної забудови (одноквартирні житлові будинки до 3-х поверхів). Таким чином, за висновками суду першої інстанції, оскільки бажана позивачем до отримання безоплатно у власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га, що знаходиться поруч із земельними ділянками кадастровий номер: 5123782000:01:003:0003, 5123782000:02:004:0357, не відповідає плану зонування с. Молодіжне,  тому селищна рада мала законні підстави для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 38 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Згідно ст.40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.
Пунктом «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Згідно п.«г» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.
Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.
Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.
Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.
Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Підставою для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 10.12.2020р. про надання її доньці ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у рішенні від 13 серпня 2021 року №327-VІІІ Великодолинська селищна рада зазначила п.7 ст.118 Земельного кодексу України (невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації). Зокрема, у спірному рішенні зазначено про невідповідність плану зонування території с. Молодіжне - бажана до відведення земельна ділянка, зазначена на графічному матеріалі, знаходиться в зоні сільськогосподарського призначення, в якій не передбачене відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Відповідно до п.9 ч.1  ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»  план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.
Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.
В матеріалах справи міститься копія викопіювання з плану зонування с. Молодіжне, з якої вбачається, що бажана позивачем земельна ділянка накладається та перебуває частково  в зоні СВ-1 (зона земель сільськогосподарського призначення) та частково в зоні Ж-1 (зона садибної забудови (одноквартирні житлові будинки до 3-х поверхів). (а.с.54)
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що бажана позивачем до отримання безоплатно у власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га, що знаходиться поруч із земельними ділянками кадастровий номер: 5123782000:01:003:0003, 5123782000:02:004:0357, не відповідає плану зонування с. Молодіжне.
Доводи апелянта про те, що нею подано клопотання відповідно до чинного плану зонування виключно на зону «Ж-1», що призначена під зону садибної забудови, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються викопіюванням  з плану зонування с.Молодіжне, виготовленим та підписаним начальником земельного відділу Великодолинської селищної ради. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що чине законодавство не забороняє передавати землі сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Колегія суддів не приймає до уваги такі твердження апелянта, оскільки згідно із частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Таким чином, Земельним кодексом України не передбачено передачу у власність чи надання у користування земель сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Також, у спірному рішенні відповідач послався на невідповідність заявленого клопотання Генеральному плану с. Молодіжне - не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,2500 га. 
Апелянт не спростовує посилань Великодолинської селищної ради на те, що Генеральним планом с. Молодіжне не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,2500 га, а стверджує, що на кадастровій карті, поруч з бажаною до відведення земельною ділянкою, наявні земельні ділянки з такою самою площею, яку бажає позивач до відведення.
Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки встановлення обставин набуття іншими особами права власності або користування іншими земельними ділянками, що межують із бажаною до відведення позивачем земельною ділянкою, виходить за межі предмету даного спору. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує законність формування даних земельних ділянок  та стверджує, що селищною радою дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення даних земельних ділянок у власність не надавались, проекти землеустрою радою не затверджувалися.  Доводів протилежного позивачем суду не надано.
Що ж до посилання ОСОБА_1 на висновки суду у подібній судовій справі №420/18648/21, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки частиною 7 статті 78 КАС України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
На підставі викладеного колегія суддів не вбачає підстав для висновку про незаконність рішення ІХ сесії VIII скликання Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області від 13.08.2021р. №327-VIII «Про розгляд клопотань громадян України на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду» в частині відмови ОСОБА_2 (в особі законного представника ОСОБА_1 ) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0.25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: 5123782000:01:003:0003 та 5123782000:02:004:0357.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції від 10.12.2021р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 22 лютого 2022 року.

Головуючий:                                                                                                          І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов

                                                                                                                    О.В. Лук`янчук