УХВАЛА

23 лютого 2022 року  
Київ
справа №802/112/18-а
адміністративне провадження №К/990/3657/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)
на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року 
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року
у справі №802/112/18-а
за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України, Центрально-Західного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)
про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №45/5 від 05 січня 2018 року про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 ;
- визнати неправомірними дії Головного управління юстиції у Вінницькій області по складанню Акту позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30 жовтня 2017 року №29;
- визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідаторів) від 06 грудня 2017 року, яке оформлене протоколом, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі подання №1046 від 14 листопада 2017 року;
- зобов`язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_1 про право здійснення діяльності арбітражного керуючого  (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №192 від 26 лютого 2013 року.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року здійснено заміну Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області його правонаступником -  Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 45/5 від 05 січня 2018 року "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 "; зобов`язано Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомості про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_1 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого         (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №192 від 26 лютого 2013 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
24 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Центрально-Західного міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року  та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі №802/112/18-а.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме застосування судом норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №927/1191/14, від 25 червня 2020 року у справі №44/484-б стосовно застосування:
- частини шостої статті 3-1 та статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року) щодо трактування повноважень ліквідатора у ліквідаційній процедури;
- частини п`ятої статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року) щодо кваліфікації вчинених позивачем дій стосовно відкликання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 30 липня 2015 року у справі №127/6502/14-ц;
- підпунктів 6.6.2 та 6.6.3 пункту 6.6 розділу VI Порядку контролю за діяльністю  арбітражних керуючих) розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року №1113/23645 (зі змінами) щодо інформації та висновків, що зазначаються в акті перевірки.
Крім цього скаржник наголошує на неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції Верховного Суду у зазначених справах згідно якої: 1)обов`язком ліквідатора є здійснення усіх заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення; 2) завданням ліквідатора у ліквідаційній процедури є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута; 3) ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів з урахуванням минулої діяльності банкрута.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин та аргументів, вказаних скаржником.
Інші доводи касаційної скарги є також достатньо обґрунтованими і вмотивованими та потребують перевірки судом касаційної інстанції у межах правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Касаційна скарга відповідає вимогам  статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  328,  330,  334 КАС України  в редакції Закону №2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Центрально-Західного міжрегіонального        управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі №802/112/18-а.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду справу №802/112/18-а.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду