ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року                                        м.Дніпро                   Справа №  904/5645/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В.,  
судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021, суддя Бондарєв Е.М., 
у справі №904/5645/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Елком Україна" (04071, 
м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, офіс 1, ідентифікаційний код 39841080) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш" (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 8А, офіс 402, ідентифікаційний код 33920093) 
про стягнення 134 644,45 грн. заборгованості з оплати вартості наданого права використання технічної документації 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Ді Елком Україна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №149/21 від 26.05.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш" 134 644,45 грн. заборгованості з оплати вартості наданого права використання технічної документації. 
          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №27/06/19-1 від 27.06.2019 на право використання технічної документації в частині своєчасної та повної оплати вартості наданого права використання технічної документації в формі винагороди - 3,5% від продажної вартості за кожну партію, виготовленої, відвантаженої та оплаченої  продукції за 2019 рік та 2020 рік.   

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 у справі №904/5645/21 позовні вимоги задоволено.
          Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш" (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 8А, офіс 402, ідентифікаційний код 33920093) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Елком Україна" (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, офіс 1, ідентифікаційний код 39841080) 134 644,45 грн. заборгованості з оплати вартості наданого права використання технічної документації та  2 270,00 грн.  витрат зі сплати судового збору.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
          Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить : 
- поновити строк для подачі Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш"  апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 у справі №904/5645/21;
- витребувати у Позивача для дослідження в судовому засіданні оригінали первинних бухгалтерських документів на підставі яких проведений розрахунок заборгованості  (договір на право використання технічної документації "27/06/19-1 від 27.06.2019 року та додаткові угоди до нього оригіналів листів Відповідача №1-05/08 від 05.08.2020 року та №1-06/08 від 06.08.2020 року);
- скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021р. по справі №904/5645/21  та ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
          Скаржник зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи № 904/5645/21: не з`ясував обставини, що мають значення для справи; визнав встановленими обставини, що мають значення для справи і які не доведені належним чином і допустимими доказами;  в супереч письмовому клопотанню ТОВ ВКФ «ДОНПРОММАШ», не досліджував оригінали первинних бухгалтерських документів, а зробив висновки про виникнення боргу на підставі копій документів наданих Позивачем.
          Також вважає, що оскільки позивачем заявлений позов про стягнення заборгованості за договором на право використання технічної документації №27/06/19-1 від 27.06.2019 року предметом доказування у цій справі також є ціна договору тобто вартість права використання технічної документації.
          З аналізу копії спірного договору наданого Позивачем вбачається, що відповідно до п. 4.1.1 Договору (а.с. 10) вартість наданого права використання технічної документації визначається у вигляді винагороди в розмірі 3,5 % від продажної вартості за кожну партію, виготовленої, відвантаженої та оплаченої продукції.
          Тобто договором визначений певний порядок обчислення винагороди на користь Позивача за використання технічної документації.
          П. 1.3 Договору визначений кінцевий отримувач/вігодонабувач продукції виготовленої Відповідачем з використанням технічної документації Позивача - АТ «ЕЛЕКТРОВОЗОСТРОІТЕЛЬ» Республіка Грузія м. Тбілісі.
          Позивач розумів, що кінцева продукція виготовляється за рахунок фінансування замовником (АТ «ЕЛЕКТРОВОЗОСТРОІТЕЛЬ») спільними зусиллями Позивача, як володільця інтелектуальної власності та Відповідача, який виготовив кінцевий продукт. Отже Позивач та Відповідач своїми спільними зусиллями виготовили продукцію, яку АТ «ЕЛЕКТРОВОЗОСТРОІТЕЛЬ» Республіка Грузія м. Тбілісі повинен був оплатити.
          При цьому, доля зусиль Позивача у виготовленні продукції на замовлення АТ «ЕЛЕКТРОВОЗОСТРОІТЕЛЬ» була визначена у розмірі 3,5 % від вартості виготовленої, відвантаженої та оплаченої продукції.
          Саме таке формулювання визначення вартості права використання технічної документації гарантує рівність прав партнерів під час виготовлення продукції. Оскільки Винагороду за виконану роботу, повинні отримати усі залучені до виготовлення продукції сторони, після її оплати замовником.
          Матеріали справи не містять доказів оплати АТ «ЕЛЕКТРОВОЗОСТРОІТЕЛЬ» вартості виготовленої і відвантаженої продукції, спільно виготовленої Позивачем та Відповідачем.
          Навпаки в наслідок не оплати АТ «ЕЛЕКТРОВОЗОСТРОІТЕЛЬ» виготовленої і відвантаженої продукції ТОВ «ДОНПРОММАШ» звернувся з позовом до замовника про стягнення вартості виготовленої і відвантаженої продукції в судовому порядку. Зазначений позов задоволено і видано наказ від 18.06.2021 року Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5338/20 для примусового стягнення заборгованості.
          Таким чином скаржник зауважує, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, що в силу п. 1 обз. 1 ст.277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
          Вважає, що  Позивач передчасно заявив свої позовні вимоги за договором на право використання технічної документації №27/06/19-1 від 27.06.2019р.

Узагальнені доводи інших учасників справи.
          Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що суд надав правову оцінку аргументів сторін на зробив правомірні висновки, дослідивши всі докази у справі, повно і об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності та прийняв законне та обґрунтоване рішення у справі.
          Так, Позивач зазначає, що за змістом оскаржуваного рішення, судом зроблено наступний висновок: «здійснивши аналіз змісту укладеного між сторонами договору судом встановлено, що в спірному правочині строк виконання зобов`язання з повної оплати винагороди визначений вказівкою на події - "з дати реалізації агрегату”, тобто обумовили настання у відповідача обов`язку сплатити винагороду обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні, що свідчить про вчинення правочину під відкладальною умовою (частина 1 статті 212 Цивільного кодексу України)».
          Прошу суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що п.4.2.1. Договору визначено, що оплата винагороди здійснюється, згідно п.4.1. Договору, протягом 10 банківських днів від дати реалізації агрегату, виготовленого на підставі та/або із застосуванням технічної документації.
          Таким чином вважає, що Скаржник навмисно, посилаючись на п.4.1.1. Договору намагається ввести суд в оману, оскільки ігнорує положення п.4.2.1. Договору, за змістом якого чітко визначено обставину, яка є підставою для виникнення грошових зобов`язань у Відповідача перед Позивачем, в рамках укладеного Договору.
          В той же час, посилання Скаржника на судове рішення по справі №904/5338/21 в даному випадку є недоречним та таким, що не стосується обставин справи №904/5645/21, оскільки не вказує на факти, які свідчили б про відсутність події, яка визначає момент виникнення у Скаржника грошових зобов`язань перед Позивачем.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021   відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 у справі №904/5645/21, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами.
           27 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ді Елком Україна" (далі - позивач, сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Донпроммаш" (далі - відповідач, сторона 2) укладено договір №27/06/19-1 на право використання технічної документації (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого у відповідності з умовами договору сторона 1 надає стороні 2 право на використання Технічної документації для виготовлення деталей кузова моторного думпкара та рами візка тягового агрегату (далі - Технічна документація), що розроблена стороною 1, а сторона 2 зобов`язується використовувати вказану документацію на умовах, визначених договором та сплачувати винагороду в порядку, визначеному договором.   
       Згідно з п.1.2 договору технічна документація на виготовлення надається за принципом "як є" і являє собою комплект документів, що включають в себе креслення, перелік якої зазначено в Додатку №1 (узгоджується сторонами в електронному вигляді), що є невід`ємною частиною договору і включає:
- 550 файлів - креслення на кузов моторного думпкара; 
- 189 файлів - креслення на раму візка. 
     Технічна документація надається для виготовлення вузлів і деталей тягового агрегату ПЕ2У в кількості 8-ми од. (далі - продукція) для: Акціонерного товариства "Електровозостроітель", Тбілісі, Грузія. 
        Відповідно до п.2.1.1 договору сторона 1 має право отримувати від сторони 2 інформацію про дотримання умов договору та (або) інформацію, необхідну для виконання договору та додаткових угод до нього.   
     Згідно з пунктами 2.4.2 та 2.4.5 договору сторона 2 зобов`язана сплачувати винагороду стороні 1 в розмірі та строки, встановлені договором, та за письмовою вимогою сторони 1, але не рідше одного разу на рік, надавати стороні 1 інформацію про продукцію, виготовленої на підставі та із застосуванням наданої стороні 2, в рамках договору, Технічної документації, із зазначенням кількості виготовлених Тягових агрегатів чи комплектуючих Тягових агрегатів, ціни контракту (тів) на виготовлення Тягових агрегатів для третіх осіб та/чи оціночної вартості Тягових агрегатів, виготовлених стороною 2 для особистого користування.
     У додатковій угоді №1 від 10.09.2019 сторони узгодили відповідність кресленої документації, а саме: 1) Рама верхня креслення 5ТП.084.785 відповідає кресленню АТК1.022.000.000; 2) Борт поздовжній креслення 5ТП.050.707 відповідає кресленню АТК1.024.000.000; 3) Рама нижня креслення 5ТП.084.764.01 відповідає кресленню АТК1.021.000.000; 4) Рама візка креслення 5ТП.084.890 відповідає кресленню  АТК1.033.000.000. 
       Також сторони внесли зміни в пункт 4.1.1 договору: вартість наданого права використання технічної документації визначається у вигляді винагороди в розмірі 3,5% за курсом НБУ від продажної вартості за кожну партію, виготовленої, відвантаженої і оплаченої продукції (виробленої на підставі переданої технічної документації). 
        Відповідно до п.4.2.1 договору оплата винагороди здійснюється згідно п.4.1 договору, протягом 10-банківських днів від дати реалізації агрегату, виготовленого на підставі та/або із застосуванням технічної документації. 
        Договір укладено на строк 3 роки, який обчислюється з моменту підписання договору обома сторонами (п.10.1 договору). 
         На виконання умов договору за Актами приймання-передачі технічної документації від 27.06.2019 та від 21.01.2020 позивач передав, а відповідач отримав Технічну документацію в електронному вигляді для Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Донпроммаш" відповідно до умов договору №27/06/19-1 від 27.06.2019, на виготовлення деталей кузова моторного думпкара та рами візка тягового агрегату, а саме: 
1) - 550 файлів - креслення на кузов моторного думпкара; 
   - 189 файлів - креслення на раму візка; 
2) - 53 файлів - комплект креслення на систему ручного гальма 5ТП.274.043.  
     Як вбачається з матеріалів справи листами №1-05/08 від 05.08.2020 та №1-06/08 від 06.08.2020 (а.с. 24, 25 том 1) відповідач повідомив позивачу інформацію про найменування та кількість виготовленої та відвантаженої продукції Акціонерному товариству "Електровозостроітель": 
- в 2019 році на загальну 4 902 911,01 грн. та про здійснену 03.08.2020 та 06.08.2020 сплату на користь позивача  винагороду в розмірі 3,5% у сумі 171 601,00 грн.; 
- в 2020 році на загальну 4 989 841,34 грн. 
    Також відповідач повідомив позивачу, що станом на 05.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Донпроммаш" та Акціонерним товариством "Електровозостроітель" виникли непорозуміння в частині сплати за поставлену продукцію в сумі 31 257,98 дол. США. 
        Позивач в якості доказів часткової оплати у загальній сумі 40 000,00 грн. надав банківські виписки про сплату відповідачем 29.10.2020 - 15 000,00 грн. та 22.02.2021 - 25 000,00 грн.  
      Таким чином, позивач посилаючись на те, що відповідачем було допущено порушення, прийнятих на себе зобов`язань, встановлених в п.2.4.2., п.4.2.1. договору за 2019 рік в частині строків здійснення розрахунку, з урахування здійсненого розрахунку 03.08.2020 та 06.08.2020, за 2020 рік - в чистині здійснення розрахунків в цілому, з урахуванням часткової оплати суми винагороди 29.10.2020 та 22.02.2021, просить стягнути з відповідача 134 644,45 грн. ( 174 644,45 грн. (4 989 841,34 грн. * 3,5% = 174 644,45 грн.) - 40 000,00 грн. = 134 644,45 грн.). 
      З підстав невиконання договірних зобов`язань відповідачем, а також враховуючи факт надання відповідачем інформації (відомостей) про реалізацію виробів виготовлених на підставі або з використанням переданої позивачем відповідачу документації, позивач звернувся до суду з метою поновлення порушених прав та охоронюваних Законом інтересів, що є причиною виникнення спору.  
    Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору на право використання технічної документації, строк його дії, умови договору, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          Як вбачається з матеріалів даної справи, причиною виникнення спору зі справи стало те, що відповідачем було допущено порушення, прийнятих на себе зобов`язань, встановлених в п.2.4.2., п.4.2.1. договору за 2019 рік в частині строків здійснення розрахунку, з урахування здійсненого розрахунку 03.08.2020 та 06.08.2020, за 2020 рік - в чистині здійснення розрахунків в цілому, з урахуванням часткової оплати суми винагороди 29.10.2020 та 22.02.2021.
          Укладений між Позивачем та Відповідачем договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України  (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до статті 629 ЦК України  є обов`язковим для виконання сторонами.
          Статтями  525,  526 ЦК України  та статтею 193 ГК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
          Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
          Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          З аналізу спірного договору вбачається, що відповідно до п. 4.1.1. Договору вартість наданого права використання технічної документації визначається  у вигляді  винагороди в розмірі 3,5 % від продажної вартості за кожну партію, виготовленої, відвантаженої та оплаченої продукції.
          Тобто за договором визначений певний порядок обчислення винагороди на користь Позивача за використання технічної документації.
          Пунктом  1.3 Договору  визначений кінцевий отримувач/вигодонабувач продукції  виготовленої відповідачем з використанням технічної документації Позивача – АТ «Електровозостроітель» Республіка Грузія м. Тбілісі.
          При цьому, доля зусиль Позивача у виготовленні продукції на замовлення АТ «Електровозостроітель» була визначена у розмірі 3,5 % від продажної вартості за кожну партію, виготовленої, відвантаженої та оплаченої продукції.
          Саме таке формулювання визначення вартості права використання технічної документації гарантує рівність прав під час виготовлення продукції. Оскільки винагороду за виконану роботу, повинні отримати усі залучені до виготовлення продукції сторони, після її оплати замовником.
          Матеріали справи не містять доказів оплати АТ «Електровозостроітель» вартості виготовленої і відвантаженої продукції, спільно виготовленої  Позивачем та Відповідачем.
          Навпаки в наслідок не оплати АТ «Електровозостроітель» виготовленої і відвантаженої продукції  Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Донпроммаш" звернувся з позовом до замовника про стягнення вартості виготовленої і відвантаженої продукції в судовому порядку. Зазначений позов задоволено і видано наказ від 18.06.2021  Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5338/20 для примусового стягнення заборгованості.
          Таким чином, на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Елком Україна"  з позовом про стягнення суми винагороди відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш"  ще не отримав суми заборгованості стягнені за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5338/20, у зв`язку з чим звернення позивача з даним позовом є передчасним.
          З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
          Колегія суду вважає, що висновок суду першої інстанції щодо прострочення виконання зобов`язання відповідачем є передчасним і таким, що прийнято за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
          Відповідно до пункту 1, 3 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
          На підставі наведеного вище, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати.
          Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позову відмовити, судові витрати, понесені у зв`язку поданням позову та із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.
          Керуючись ст.ст.269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш"- задовольнити.
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 у справі 904/5645/21 - скасували.
          Ухвалити нове рішення:
          В задоволенні позову відмовити.
          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді Елком Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Донпроммаш"  3405,00грн. витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
          Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської  області.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Чус

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв    

Суддя                                                                                          Е.В. Орєшкіна