УХВАЛА

23 грудня 2021 року 
Київ
справа №9901/520/21
адміністративне провадження №П/9901/520/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування Указу в частині,
УСТАНОВИВ:
22 грудня 2021 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі у тексті цієї ухвали також ОСОБА_1 , позивач) до Президента України (далі у тексті цієї ухвали також відповідач), у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 21 травня 2021 року №203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» у частині введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме - п. 161 Додатка 1, відповідно до якого застосовано санкції до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також спірний, оскаржуваний Указ).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Так, відповідно до абзаців першого, другого частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що оскаржуваний Указ Президента України вперше офіційно опубліковано 25.05.2021 у газеті Урядовий кур`єр (2021, 05, 25.05.2021 N 98).
Разом з тим, цей позов направлено до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 21.12.2021 та зареєстровано у автоматизованій системі документообігу суду 22.12.2021, що вказує на пропуск позивачем встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.
До позовної заяви ОСОБА_1 додано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що 20.05.2021 позивач був затриманий в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу Укра  їни та Головним слідчим управлінням Національної поліції України йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 255-1 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні № 12020000000000693 від 16.07.2020.
21.05.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, який неодноразово було продовжено слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва, останній раз 06.12.2021 строком до 03.02.2022. 
Позивач також зазначає, що міс  цем його утримання визначено ІТТ ГУ НП у м. Києві та 21.05.2021 ОСОБА_1 було помі  щено до ІТТ ГУНП у м. Києві, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 7.
Отже, за твердженнями позивача, починаючи з 20 травня 2021 року, він не мав об`єктивної та реа  льної можливості дізнатися про існування оскаржуваного Указу, оскільки з 20.05.2021 по теперішній час тримається під вартою й жодним державним органом України ОСОБА_1 не було направлено офіційного повідом  лення про прийняття Президентом України Указу щодо застосування персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до нього.
Крім того позивач вказує, що не володіє українською мовою та дізнався про порушення своїх прав у грудні 2021 року, під час спілкування з захисником, який був залучений до справи 19.11.2021.
Вирішуючи подане позивачем клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У адміністративному процесі це право регламентовано статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства й визначається як право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у один із способів, вказаних у цій нормі процесуального права.
Право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, гарантує й стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Процесуальний закон (стаття 123 Кодексу адміністративного судочинства України) передбачає можливість поновлення строку звернення до адміністративного суду лише уразі, якщо цей строк було пропущено з поважних причин, однак не дає визначення терміну «поважні причини».
В той же час, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим.
Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, де у пунктах 29-35 вищевказаної постанови зазначено про таке.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Аналіз положень вищеназваних джерел права в ракурсі висловленого Великою Палатою Верховного Суду правозастосування дає підстави стверджувати, що строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав та інтересів, й такий строк, у разі його пропуску, може бути поновлений лише з поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.
Такий висновок щодо застосування норм права викладено в ухвалі Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 9901/311/20.
Проаналізувавши наведені позивачем доводи, Верховний Суд дійшов висновку, що у даному конкретному випадку строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, оскільки з дня прийняття відповідачем спірного Указу і станом на момент направлення до Верховного Суду цієї позовної заяви позивач утримується під вартою у ізоляторі тимчасового тримання у зв`язку з його обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення.
Верховний Суд також враховує обсяг наявних у осіб, які тримаються в ізоляторах тимчасового тримання, прав відповідно до Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.12.2008 № 638, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 12.02.2009 за № 137/16153, які не передбачають вільного доступу таких осіб до інформаційних ресурсів, зокрема, друкованих, телевізійних і радіомовних засобів масової інформації, мереже Інтернет.
Такі обставини свідчать про те, що позивач був обмежений у можливості своєчасно дізнатись про видання і офіційне оприлюднення спірного Указу Президента України, а отже й про імовірне порушення своїх прав, у зв`язку з чим у даному випадку наявні підстави для поновлення строку звернення до суду з цим позовом.
Наявність таких підстав підтверджується доказами, доданими до клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а саме - Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.05.2021 та від 06.12.2021 у справі №757/64534/21-к, зі змісту яких вбачається, що відносно підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 03.02.2022 включно.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, Суд також встановив, що позовну заяву подано із додержанням вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України й підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.
Справа підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження згідно із частиною другою статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України.
З урахуванням норм частини п`ятої статті 262, частини другої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд вважає, що справу належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів у судовому засіданні з повідомлення (викликом) учасників справи.
До позовної заяви ОСОБА_1 додано й клопотання про залучення третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Кабінету Міністрів України (далі також КМУ), Служби безпеки України (далі також СБУ) та Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО), оскільки РНБО є органом, рішення якого слугувало основою для оскаржуваного Указу, а КМУ та СБУ у пункті 3 цього ж Указу визначено як органи, на підставі пропозицій яких були застосовані санкції.
Вирішуючи це клопотання, Суд керується частиною другою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Згідно із частиною четвертою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина п`ята статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України).
Ураховуючи, що предметом спору є Указ Президента України, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України про накладення на позивача санкцій, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача в частині залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Раду національної безпеки і оборони України, оскільки судове рішення у цій справі може вплинути на стан та результати виконання останньою покладених на неї завдань та функцій.
Що ж стосується вимог клопотання про залучення у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Кабінету Міністрів України та Служби безпеки України, то такі вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів не можливо точно встановити, яким саме органом було внесено пропозиції до РНБО стосовно застосування санкцій до ОСОБА_1 .
Такі обставини підлягають встановленню Верховним Судом під час розгляду цієї справи по суті спору, а тому питання про залучення до участі у розгляді цієї справи у якості третіх осіб Кабінету Міністрів України та Служби безпеки України не може бути вирішене на стадії відкриття провадження у справі.
Поряд із цим, розгляд цього питання може бути ініційований повторно у порядку, встановленому процесуальним законом з наведенням для цього відповідних підстав.
Крім того, ОСОБА_1 , посилаючись на неможливість самостійного отримання доказів, необхідних для повного та об?єктивного розгляду справи, які, до того ж можуть містити документи з обмеженим доступом, заявив клопотання про витребування: 
витребувати від Офісу Президента України:
належним чином засвідчену копію Указу Президента України № 203/2021 від 21.05.2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосу  вання персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій);
належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують фактичні дані та обставини, які стали підставою для внесення пропозиції та прийняття рішення про застосування персональних спеціаль  них економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
надати належним чином засвідчені копії документів, що розглядались під час підготовки Указу № 203/2021 від 21.05.2021 та містять пропозиції Служби безпеки України про застосування пе  рсональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та документи на підставі яких Рада національної безпеки і оборони України приймала рішення про застосування зазначених санкцій, а також інші документи, що стали підс  тавою для видання;
надати належним чином засвідчену копію подання Секретаря РНБО України О. Данілова;
належним чином засвідчену копію Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про засто  сування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», в тому числі Додаток №1;
витребувати від Ради національної безпеки і оборони України:
належним чином засвідчену копію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» з витягом з Додатку № 1 , а саме п. 161 Додатка 1, відповідно до якого застосовано санкції до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують фактичні дані та обставини, які стали підставою для внесення пропозиції та прийняття рішення про застосування персональних спеціаль  них економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 
належним чином засвідчені копії документів, що містять пропозиції Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі яких РНБО прийняла рішення про засто  сування зазначених санкцій;
належним чином засвідчену копію стенограми засідання РНБО від 14.05.2021; 
витребувати від Служби безпеки України:
належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують фактичні дані та обставини, які стали підставою для внесення пропозиції та прийняття рішення про застосування персональних спеціаль  них економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
належним чином засвідчені копії документів, що містять пропозиції Служби безпеки України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи вищезазначене клопотання, Верховний Суд виходить з того, що частинами першою та другою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. 
У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Так, заявник просить витребувати докази у Офісу Президента України, від Служби безпеки України та Кабінету Міністрів України, однак суд відзначає, що з матеріалів позовної заяви не вбачається наявності правовідносин, які б охоплювалися предметом цього спору, і виникли за участю позивача і Офісу Президента України щодо видання оскаржуваного позивачем Указу в частині, яка стосується застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відносно ОСОБА_1 .
До того ж, з матеріалів позовної заяви не видається можливим точно встановити за пропозицією якого з органів, визначених у статті 5 Закону України «Про санкції» і вказаних у рішенні РНБО, введеним в дію спірним Указом, були застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) щодо ОСОБА_1 .
За таких обставин, враховуючи, викладені у клопотанні позивача про витребування доказів аргументи та заявлені ним вимоги, а також беручи до уваги вказані вище приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цього клопотання.
Зокрема, суд вважає за необхідне на підставі поданого позивачем клопотання витребувати:
від Президента України:
-          належним чином засвідчену копію оскаржуваного Указу Президента України;
-          належним чином засвідчені копії документів та інших доказів, які знаходяться у розпорядженні Президента України та були взяті ним до уваги при виданні оскаржуваного Указу, яким введено в дію рішення від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо ОСОБА_1 ;
від Ради національної безпеки і оборони України:
-          належним чином засвідчену копію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та додатків до нього в частині, яка стосується застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 ;
-          належним чином засвідчену копію протоколу та стенограми (або інших матеріалів фіксації) засідання Ради національної безпеки і оборони України, на якому було ухвалено рішення від 14.05.2021 про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 161 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021);
-          належним чином засвідчені копії документів, що знаходяться у розпорядженні Ради національної безпеки і оборони України та містять пропозиції органів, визначених у статті 5 Закону України «Про санкції», щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 161 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021), а також документів, на підставі яких Рада національної безпеки і оборони України прийняла рішення від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а Президент України видав Указ від 21.05.2021 №203/2021 про введення цього рішення в дію;
-          належним чином засвідчені копії документів, що знаходяться у розпорядженні Ради національної безпеки і оборони України та ідентифікують ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) як суб`єкта, до якого пропонувалося застосувати санкції та докази стосовно дій та фактів, що підтверджують наявність підстав для застосування санкцій до позивача.
Керуючись статтями 49, 80, 160, 161, 171, 241, 248, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
1.          Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Президента України про визнання протиправним та скасування Указу в частині.
2.          Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування Указу в частині.
3.          Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів.
4.          Призначити справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 20 січня 2022 року о 17:00 в приміщенні суду за адресою: вул. Московська, 8, корпус 5, м. Київ, 01029. 
5.          Клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Кабінету Міністрів України, Служби безпеки України та Ради національної безпеки і оборони України задовольнити частково.
6.          Залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Раду національної безпеки і оборони України.
7.          Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у Офісу Президента України, Ради національної безпеки і оборони України, Кабінету Міністрів України та Служби безпеки України задовольнити частково.
8.          Витребувати:
від Президента України:
-          належним чином засвідчену копію оскаржуваного Указу Президента України;
-          належним чином засвідчені копії документів та інших доказів, які знаходяться у розпорядженні Президента України та були взяті ним до уваги при виданні оскаржуваного Указу, яким введено в дію рішення від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо ОСОБА_1 ;
від Ради національної безпеки і оборони України:
-          належним чином засвідчену копію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та додатків до нього в частині, яка стосується застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 ;
-          належним чином засвідчену копію протоколу та стенограми (або інших матеріалів фіксації) засідання Ради національної безпеки і оборони України, на якому було ухвалено рішення від 14.05.2021 про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 161 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021);
-          належним чином засвідчені копії документів, що знаходяться у розпорядженні Ради національної безпеки і оборони України та містять пропозиції органів, визначених у статті 5 Закону України «Про санкції», щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 161 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021), а також документів, на підставі яких Рада національної безпеки і оборони України прийняла рішення від 14.05.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а Президент України видав Указ від 21.05.2021 №203/2021 про введення цього рішення в дію;
-          належним чином засвідчені копії документів, що знаходяться у розпорядженні Ради національної безпеки і оборони України та ідентифікують ОСОБА_1 (ОСОБА_1) як суб`єкта, до якого пропонувалося застосувати санкції та докази стосовно дій та фактів, що підтверджують наявність підстав для застосування санкцій до позивача.
9.          Установити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу та третій особі.
10.          Роз`яснити відповідачеві, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
11.          Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу та третій особі.
12.          Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень проти відповіді на відзив і документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до нього доказів позивачу та третій особі.
13.          Повідомити сторонам, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив та заперечення повинні відповідати вимогам частин другої - четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.
14.          Встановити третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання до суду пояснень щодо позову та документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до них доказів відповідачу та позивачу.
15.          Встановити третій особі десятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду пояснень щодо відзиву та документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до них доказів відповідачу та позивачу.
16.          Встановити позивачу триденний строк з дня отримання пояснень третьої особи для подання до суду відповіді на пояснення і документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді і доданих до неї доказів відповідачу та третій особі.
17.          Встановити відповідачу триденний строк з дня отримання пояснень третьої особи для подання до суду відповіді на пояснення і документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді і доданих до неї доказів позивачу та третій особі.
18.          Повідомити сторони, що письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, вони подаються в оригіналі або у належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
19.          Повідомити учасників справи, що інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за адресою на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет: http://supreme.court.gov.ua.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя                                                                                                    Н.В. Коваленко