ПОСТАНОВА 
Іменем України

18 січня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 398/4068/20
провадження № 22-ц/4809/95/22 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді - Дуковський О. Л., Мурашко С. І.,
за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3  про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, у зв`язку з навчанням за апеляційною скаргою ОСОБА_2  на рішення від 16 липня 2021 року та додаткове рішення від 29 липня 2021 року Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Бугайченко Т. А.),-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області  з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 січня 2012 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Син навчається в Національному авіаційному університеті IV рівня акредитації. Йому необхідні кошти пов`язані з навчанням, зокрема, оплата навчання, проїзд, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. Син знаходиться на її утриманні.
Відповідач не приймає участі в матеріальній допомозі сину, хоча й має на це можливість та кошти. 
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2021 року ОСОБА_3 залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.19-20 том 1).
У відзиві на позовну заяву, представник відповідача заперечив щодо позову та просив відмовити в його задоволенні. В обґрунтування зазначив наступне. Син проживав з батьком у м. Києві з лютого 2020 року. З березня 2020 року навчання у школі стало дистанційним, у зв`язку із пандемією короновірусу. Після закінчення середньої школи, у червні 2020 року ОСОБА_3 подав документи на навчання, на факультет кібернетики, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету, що знаходиться у м. Києві. З 01.09.2020 року навчається у Національному авіаційному університеті на бюджетній основі, проживав у квартирі батька, перебував на його утриманні. В цей час позивачка не несла витрат на утримання сина. У зв`язку з переведенням університету з денної форми на дистанційну, ОСОБА_3 у кінці жовтня 2020 року поїхав до матері в м. Олександрія. 
04.11. 2001 і 29.12.2020 року відповідач здійснив грошові перекази сину по 1 990 грн кожен, у призначенні цих платежів указано аліменти. Крім того, у січні 2021 року оплатив синові курси з питань розроблення програмного навчання в сумі 25 650 грн. 
Доказів витрат на оплату навчання, проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники, тощо, позивач не надала. Навчання сина в університеті є безкоштовним, на проїзд до місця навчання кошти також не потрібні, бо навчання здійснюється з використанням технологій дистанційного навчання, витрати на харчування і одяг сина батьки мають нести спільно. ОСОБА_1 не надала доказів, що із 25.10.2020 року вона витратила більше ніж ОСОБА_2 . 
Просить врахувати, що зареєстрований як фізична особа-підприємець. У звязку із пандемією короновірусу його доходи є мінливими. А тому вважає, що розмір аліментів може бути встановлений у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн щомісячно до закінчення сином навчання. Заявив про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (а.с.27-30 том 1).
В поясненнях на позов, залучений до участі у справі, як третя особа ОСОБА_3 просив суд позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Зазначив, що батько у добровільному порядку не сплачує аліменти на його утримання. Він навчається у Київському національному авіаційному університеті та являється студентом 2 курсу денного відділення. Проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з навчанням та за станом здоров`я не має можливості працювати, але потребує матеріальної допомоги, оскільки має діагноз - хронічний еритематозний гастродуоденіт. Лікування є дороговартісним. Потребує матеріальної допомоги на транспортні витрати, зв`язок, харчування, витрати пов`язані з навчанням, відпочинок, придбання одягу і батько взмозі сплачувати аліменти (а.с.107-108 том 1). 

Короткий зміст рішення та додаткового рішення суду

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 09 листопада 2020 року і до закінчення навчання ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови, що він буде продовжувати навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.
Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 560,53 грн.
Визначаючи розмір аліментів, суд зазначив наступне. Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 просила стягнути аліменти на її користь у розмірі ј від всіх видів доходів (заробітку) відповідача, проте на обґрунтування своїх вимог не надала належних доказів. В матеріалах справи відсутні докази розміру заробітку (доходу) відповідача - платника аліментів. 
Суд зазначив, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання потребує матеріальної допомоги, так як несе витрати на придбання канцелярського приладдя, одягу, харчування та ліків, придбання харчування, одягу, засобів гігієни, тощо. Відповідач не надав суду належних доказів того, що він є непрацездатним та не має можливості утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відтак наявні всі правові підстави щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).
Додатковим рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 грн витрат на правничу допомогу та 41,66 грн витрат на поштове пересилання процесуальних документів, а всього 3 041 (три тисячі сорок одну) грн. 66 коп.
Ухвалюючи дане рішення суд вказав про доцільність та наявність підстав для стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 липня 2021 року та додатковим рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. 
Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 . Скасувати додаткове рішення у частині відмовлених позовних вимог і ухвалити нове, про розподіл судових витрат, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 400 грн, а також пов`язані з розглядом справи в розмірі 157 грн.
Вважає рішення суду в частині задоволених позовних вимог незаконним і необгрунтованим, ухваленим за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Зазначає, що судом не враховано його добровільних витрат на утримання сина. З 01.09.2020 ОСОБА_3 почав навчатися в Національному авіаційному університеті м. Києва і проживав у квартирі відповідача, перебув на його утриманні. У січні 2021 року за проханням сина оплатив йому навчальні курси у розмірі 25 650 грн. Оплата курсів відповідала інтересам сина, так як останній попросив батька замість щомісячного утримання оплатити дані курси.
Текст додаткового рішення не містить мотивування щодо часткового задоволення і відмови в частині вимог щодо розподілу судових витрат. Посилання суду, що розмір заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи вважає незаконним. Адже ніяких заперечень щодо розміру гонорару адвоката позивач не навела. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від неї не надходило. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Матеріали справи не містять клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом такого питання, відсутні. 
Від представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким просить скаргу залишити без задоволення, а рішення від 16.07.2021 та додаткове рішення від 29.07.2021 без змін. Вказує, що твердження скарги не відповідають дійсності є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач під час судового розгляду в суді першої інстанції частково визнав позовні вимоги позивача, однак в поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення та відмовити в задоволенні позову повністю (а.с.1-2 том 2).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Вважає, що судом першої інстанції повністю досліджено всі обставини справи. Відповідач є батьком ОСОБА_3 , він повинен особисто піклуватись та цікавитись здоров`ям дитини, його успіхами, проблемами. Те, що син приїздив до батька та залишався в нього, не звільняє від сплати аліментів (а.с.9-13 том 2). 

Рух справи в суді апеляційної інстанції

       25 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції, 08 вересня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
       Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з навчанням, - повернуто до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для усунення недоліків у оформленні матеріалів справи.
Апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції подана 24 вересня 2021 року.
07 жовтня 2021 року матеріали цивільної справи після дооформлення судом першої інстанції повернуті до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав, зазначених в ухвалі.
19 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , встановлено строк для подачі відзиву.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року розгляд справи за апеляційною скаргою відповідача призначено на 06 грудня 2021 року.
Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року з підстав, що в ній зазначені апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року визнано неподаною та повернуто скаржниці.
В судовому засіданні 06 грудня 2021 року було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи; слухання відкладено на 18 січня 2022 року.
Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про її участь в судовому засіданні, призначеному на 18 січня 2022 року в режимі відеоконференції з Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області.
Ухвалою суду від 10 січня 2022 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні, призначеному на 18 січня 2022 року в режимі відеоконференції з Вищим антикорупційним судом.
Відповідно до ухвали від 18 січня 2022 року апеляційним судом продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на п`ятнадцять днів. 

Обставини, встановлені судом першої інстанції 

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 том 1).
Відповідно до довідки № 1831 від 02.11.2020 року ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету IV (четвертого) рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с.10 том 1.)
З копій квитанцій від 04.11.2020 року, 01.12.2020 року та 29.12.2020 року вбачається, що відповідачем переведено ОСОБА_3 по 1 990 грн, призначення платежу - аліменти (а.с.38 том 1).
Відповідно довідок Національного авіаційного університету, наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів, від 24.05.2020 року, ОСОБА_3 з лютого по квітень 2021 року було нараховано стипендію у розмірі 3 900 грн, по 1 300 грн за місяць. ОСОБА_3 у гуртожитку університету з 15.09.2020 року не проживав. Навчався дистанційно (а.с.101-102 том 1).
Згідно довідки НДСЛ "Охматдит" від 03.08.2020 року №1059, ОСОБА_3 хворіє на хронічний еритематозний гастродуоденіт (а.с.113 том 1).
Як вбачається з інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем з 23.07.1999 року, займається роздрібною торгівлею з лотків і на ринках, має у власності земельні ділянки, квартиру, будинок та гараж (а.с.109, 110-112 том 2).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

У судовому засіданні 18 січня 2022 року позивач, представник позивача, відповідач, представник відповідача та представник третьої особи підтримали свої правові позиції щодо спірних правовідносин та відповідності оскаржуваного рішення суду першої інстанції законодавчим вимогам.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам закону. 
Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
За ч.1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
       Сімейним кодексом України визначено принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
З висновку у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 вбачається, що застосування статті 199 СК України полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина (доньку) у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Також наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Пред`являючи позов, позивач зазначала, що їх спільний син з відповідачем потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, які включають харчування, витрати на проїзд до навчального закладу та додому, лікування (що підтверджується лікарськими документами).
В апеляційній скарзі відповідач, посилається на несправедливість рішення, неврахування судом обставин, які мають суттєве значення, а саме не враховано його добровільних витрат на утримання сина. З 01.09.2020 син проживав у квартирі відповідача, перебув на його утриманні. У січні 2021 року за проханням сина оплатив йому навчальні курси у розмірі 25 650 грн. Оплата курсів відповідала інтересам сина, так як останній попросив батька замість щомісячного утримання оплатити дані курси. 
Втім, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, за наступного.
Відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку повнолітньому сину, який продовжує навчання в період що відповідає зверненню позивача не надає, фактично переклавши обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на мати ОСОБА_1 , що не відповідає нормам закону.
Доводи та заперечення відповідача, не обумовлені непереборними об`єктивними чинниками, в силу яких він не відмовляється застосувати заходи для належного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання, та його гідного розвитку, здобуття професії.
Більш того, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
 Статтею 12 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідач є особою працездатного віку, має дохід, про що не заперечує, але не надав інформацію про обсяг доходу та періодичність отримання, а тому не існує перешкод для виконання ним обов`язку по утриманню власної дитини у повному обсязі і сплати аліментів в розмірі достатньому для забезпечення його життєвих потреб.
Крім того, матеріальне становище оцінюється не тільки виходячи з розміру заробітку (доходу) платника аліментів.Третя особа до письмових пояснень долучила Витяг з Державного реєстру речових прав щодо власності відповідача (а.с.110-113 том 1).
З пояснень позивача в суді апеляційної інстанції виходить, що в даний час ОСОБА_3 стипендію не отримує, так як вона не є постійною, отримував періодично (а.с. 101 за період вересень 2020 року по квітень 2021 року), а половина коштів оплати навчальних курсів, по домовленості, нею сплачена відповідачеві. Вказане не спростовувалося ОСОБА_2 , доводиться письмовими матеріалами квитанцією про переказ коштів відповідачеві на суму 10 700 грн (а.с.116 том 1). 
Враховуючи вищевикладене, визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону, відповідає обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. ОСОБА_2 належними, допустимим та достатніми доказами не довів неможливість сплачувати аліменти взагалі та в пропорційному розмірі, як заявлено в позові, тим більше суд врахував інформацію про сплату аліментів до виповнення сину 18 років у розмірі ј частини заробітку (доходу) і розмір практично був однаковий. Жодних підстав за яких би ОСОБА_3 не потребував допомоги в утриманні від батька, не існує. Стипендія є нерегулярним доходом, залежить від багатьох чинників і призначається за результатами навчання. Більш того розмір стипендії не є значним та таким, що покриває всі життєві потреби дорослого сина. 
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання свого повнолітнього сина, який навчається та потребує допомоги, дійшов обґрунтованого висновку про обов`язок ОСОБА_2 утримувати сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання. 
        Щодо оскарження ухваленого судом додаткового рішення.Так, згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України, врегульовані підстави та порядок ухвалення додаткового рішення. Зокрема, додаткове рішення може стосуватися судових витрат. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 141 ЦПК України  судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Сторона відповідача просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 133,33 грн, а також судові витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 52,33 грн. Вимоги мотивує тим, що обсяг виконаних робіт і наданих відповідачу послуг адвокатом Стеценком Ю.В. під час розгляду справи № 398/4068/20 наведено в акті приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт від 19.07.2021 року. Сума витрат за надання правничої допомоги склала 15 400 грн. Крім того, поштові витрати сторони відповідача за пересилання процесуальних документів склали 157,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача було задоволено частково, зокрема на 2/3 від заявлених вимог, то підлягають стягненню витрати у розмірі 1/3 частини понесених ОСОБА_2 , а саме : 5 133,33 грн витрати на професійну правничу допомогу, а також судові витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 52,33 грн.
В матеріалах справи є Договір про надання правової допомоги від 03.03.2021 року, укладений між адвокатом Стеценком Ю.В. та відповідачем ОСОБА_2 . Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору, вартість правової допомоги адвоката визначається спільно сторонами відповідно до її обсягу.
03.03.2021 року між адвокатом Стеценком Ю.В. та відповідачем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони погодили, що вартість участі адвоката у судовому засіданні у режимі відеоконференції становить 1600 грн; формування правової позиції, підготовка відзиву, заяв, пояснень, клопотань, скарг, подання запитів, ознайомлення з матеріалами справи - 600 грн за 1 годину роботи. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт від 19.07.2021 року, вартість виконаних адвокатом у даній справі робіт склала 15 400 грн. ОСОБА_2 на рахунок адвоката було сплачено вказану суму коштів, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.173-176 том 1).
        Поштові витрати сторони відповідача за пересилання процесуальних документів склали 125 грн, що підтверджується наданими чеками (а.с.177-178 том 1).
Суд першої інстанції, вирішуючи заяву сторони про ухвалення додаткового рішення, стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказав, що виходив з принципу розумності та виваженості, а відтак відшкодував 3 000 грн, з урахуванням пропорційності задоволених вимог та зазначив, що розмір заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи. Також стягнув 41,66 грн витрат на поштове пересилання процесуальних документів (125/3=41.66).
Апеляційний суд погоджується повністю з позицією, викладеною в оскарженому рішенні, що суд керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенства права, може встановити, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція повністю відповідає принципам європейського законодавства.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вірно застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду. В межах доводів апеляційної скарги підстав для скасування або зміни рішення суду та додаткового рішення суду першої інстанції, не встановлено. Рішення відповідає вимогам законності, обґрунтованості та справедливості та відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення від 16 липня 2021 року та додаткове рішення від 29 липня 2021 року Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді О. Л. Дуковський
С. І. Мурашко