УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3071/21 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія 42 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді:         Коломієць О.С.
суддів                               Талько О.Б., Шевчук А.М.  
розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №285/3071/21за позовом Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною  скаргою Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення  Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2021 року, яке ухвалено суддею Михайловською А.В.
встановив: 
У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2019 року у сумі 15383,93 грн, а також судові витрати у розмірі 2270 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 27.12.2019 року відповідач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bаnk.соm.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, у зв`язку з чим станом на 11.04.2021 має заборгованість в сумі 15383,93 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 12042,43 грн, заборгованості по відсоткам у розмірі 3341,50 грн. З урахуванням викладеного позивач просив позов задовольнити.
Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2021 рокупозовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.12.2019 станом на 11.04.2021 у розмірі 12041,43 грн та суму судового збору у розмірі 1776,94 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач АТ «Акцент-Банк» просить рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків, оскільки розмір відсоткової ставки погоджений між сторонами в Паспорті споживчого кредиту.  При цьому, позивач вважає, що суд безпідставно послався на правову позицію Верховного Суду, яка викладена в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки в цій справі розглядався випадок, коли Тарифи Банку не були підписані боржником, а в даному випадку відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту.
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що  27 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, отримала кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту, зобов`язалася належним чином виконувати умови договору.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, станом на 11.04.2021 становить 15383,93 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12042,43 грн, заборгованості по відсоткам у розмірі 3341,50 грн. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь АТ «Акцент-Банк» з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту, розмір якої останньою не оскаржується.
Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов висновку, що АТ «Акцент-Банк» не надано належних та допустимих доказів погодження з позичальником   умов щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а тому відмовив в задоволенні цих позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості. При цьому, суд вважав, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в Акцент-Банку не містять підпису відповідача, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника та, відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме такого, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, а тому дійшов висновку, що вказані Умови та Правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору № б/н від 27 грудня 2019 року.
Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом статті 1056-1ЦК України розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої відсоткової ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робі та/ або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договору приєднання розроблені АТ «Акцент-Банк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», в якій своїм підписом підтвердила, що підписанням цієї Анкети-заяви вона, відповідно до статті 634 ЦК України, у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за https://a-bank.com.ua/terms, та які, разом із пам`яткою клієнта і Тарифами, становлять договір банківського обслуговування, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування (а.с.6).
Крім того, сторонами погоджено розмір відсотків, який становить 44,4% на рік, та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту від 27.12.2019, в якому міститься інформація щодо реальної річної процентної ставки, який підписаний позичальником (а.с.6-зворот), у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо непогодження сторонами розміру та порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами.
Отже, заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом, вірно розрахована позивачем із застосуванням процентної ставки у розмірі 44,4% на рік та становить 3341,50 грн, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги позивача в цій частині теж заслуговують на увагу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками по кредиту, з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог.
Також, колегія суддів відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Рішення в іншій частині в апеляційному порядку не оскаржено, тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну  скаргу Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» задовольнити.
Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором № б/н від 27.12.2019 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення даних вимог.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства  «Акцент-Банк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, код ЄДРПОУ 14360080) заборгованість за відсотками за кредитним договором №б/н від 27 грудня 2019 року в розмірі 3341,50 грн. та судові витрати понесені по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий                                               Судді