ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року	Львів	Справа № 1.380.2019.004284 пров. № 857/11398/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,
з участю секретаря судового засідання                Вовка А. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року (ухвалене у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін у м. Львові суддею Мартинюком В. Я.) в справі № 1.380.2019.004284 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відновлення виплат підвищень до пенсії,

                                                     В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) та просив:
-          визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 01.01.2018 виплати йому підвищення до пенсії, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 “Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Постанова № 355);
-          зобов`язати відповідача поновити з 01.01.2018 виплати йому підвищення до пенсії, встановленого Постановою № 355, здійснивши при цьому виплату підвищення до пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
В обґрунтування позовних вимог він покликався на те, що не погоджується з діями ГУ ПФУ у Львівській області, що полягали у припиненні з 01.01.2018 виплати йому підвищення до пенсії, встановленого Постановою № 355. З посиланням на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та набрало рішення законної сили 05.03.2019, вважає таку бездіяльність відповідача протиправною. Вказує, що розмір його пенсії на цей час повинен складатися із основного розміру пенсії, перерахованого на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі - Постанова № 704) та різних пенсійних додаткових доплат, серед іншого - підвищення до пенсії, передбаченого Постановою № 355.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим судовим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального і матеріального права. Вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому просить його скасувати. 
В апеляційній скарзі зазначає, що Постанова № 355 не обмежує певним часовим проміжком виплату підвищення до пенсії та не вказує на наявність певних обставин, при настанні яких виплата такого підвищення припиняється.
Кабінетом Міністрів України не приймалося рішення про втрату чинності Постанови № 355, визнання її нечинною, зупинення її дії чи внесення змін до неї, тобто на дату проведення перерахунку пенсії станом на 01.01.2018 і по даний час вказана постанова є чинною. Втрата чинності постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова №1294) із 01 березня 2018 року на підставі Постанови № 704 від 30.08.2017 не може слугувати підставою для припинення виплати позивачу підвищення до пенсії, встановленого Постановою № 355 із розмірів складових грошового забезпечення, визначених Постановою № 1294.

ГУ ПФУ у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та вмотивованим.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 відкрито апеляційне провадження у справі та 14.11.2019 призначено апеляційний розгляд у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 зупинено апеляційне провадження у справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі №1340/5239/18. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 поновлено апеляційне провадження у справі. 

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно посвідчення від 16.04.2007 Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Львівській області.
На звернення позивача від 24.06.2019 листом від 19.07.2019 № 3235/М-20/11.03-06 відповідач скерував копію всіх документів, які є в матеріалах пенсійної справи, зокрема, довідку про грошове забезпечення від 28.03.2018 № ХВ43747.
Також, відповідач зазначив, що максимальний розмір підвищення пенсії відповідно до Постанови № 355 визначався як різниця між розміром пенсії станом на 01.01.2008 та розміром пенсії, визначеним на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.04.2012. Враховуючи зазначене, підстав для збереження у складі пенсійної виплати підвищення відповідно до Постанови № 355 після проведення перерахунку пенсії відсутні.
Не погоджуючись з відмовою органу Пенсійного фонду України у виплаті підвищення до пенсії, встановленого Постановою № 355, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування підвищення до пенсії, передбаченого Постановою № 355 не може застосовуватись до грошового забезпечення іншого, ніж встановлене Постановою № 1294, яка втратила чинність та вичерпала себе фактом застосування відповідно до Постанови № 103, а тому відсутні підстави для проведення підвищення пенсії за Постановою № 355 в контексті перерахунку такої із застосуванням розмірів складових грошового забезпечення, визначених Постановою № 704.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З наведеного видно, що відповідно по положень статті 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінету Міністрів України делеговані повноваження щодо встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що узгоджується з приписами статей 19, 113, 116, 117 Конституції України.

Так, статус Кабінету Міністрів України визначений у статті 113 Конституції України як вищого органу у системі органів виконавчої влади, що відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених Конституцією.
Відповідно до статей 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує виконання законів України, вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики та політики у сфері соціального захисту, розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади, видає в межах своєї компетенції постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Зазначені повноваження Кабінету Міністрів України деталізовані у частині першій статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та полягають у забезпеченні проведення державної соціальної політики шляхом вжиття заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечення соціального захисту громадян; забезпеченні підготовки проектів законів щодо державних соціальних стандартів і соціальних гарантій; забезпеченні розробки та виконання державних програм соціальної допомоги, зокрема, особам з інвалідністю, пенсіонерам та іншим непрацездатним і малозабезпеченим верствам населення.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп від 25 січня 2012 року зазначено, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
У пункті 2.2 цього ж Рішення Конституційний Суд України вказав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року і якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, текст якої офіційно оприлюднений 23 лютого 2018 року на Урядовому порталі.
Пунктом 1 Постанови № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом першим пункту 5 Порядку № 45 (у редакції Постанови № 103) встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Тобто, Постановою № 103 встановлено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач, на підставі довідки про грошове забезпечення № ХВ43747 від 28.03.2018 Львівського обласного військового комісаріату здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018.
Водночас, після проведеного перерахунку пенсії позивача згідно із Постановою № 103 в складі пенсійної виплати відсутнє підвищення, встановлене Постановою №355.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що Постановою № 1294, яка набрала чинності з 1 січня 2008 року, було установлено склад грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
При цьому, 23 квітня 2012 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 355, пунктом першим якої постановлено установити з 01 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 01 січня 2013 року до 35 відсотків. Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 01 липня 2012 року.
Крім того, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку № 45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону №2262-ХІІ виходячи з грошового забезпечення, встановленого Постановою № 1294, за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року (частина 1 Постанови №355).
Згідно пункту 2 Постанови № 355 постановлено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній пенітенціарній службі, Державній податковій службі, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», станом на 01 квітня 2012 року.
Тобто, Постановою № 355 встановлено відсоткове підвищення розміру пенсій та не змінено розміру одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій громадян, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, і не введено нових видів грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 12 червня 2019 року у справі № 359/5937/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 1522/27685/12.

Отже, підвищення до пенсії на виконання Постанови № 355 відбувалось шляхом відсоткового підвищення розміру пенсії і проводилось шляхом перерахунку пенсій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, призначених до дати набрання чинності цією постановою з метою приведення пенсійних виплат у відповідність до розміру грошового забезпечення військовослужбовців, згідно із Постановою № 1294.

Матеріалами справи встановлено, що підвищення до пенсії, обчислене відповідно до складових грошового забезпечення, встановлених Постановою № 1294, позивач отримував до 31.12.2017.

Постанова № 1294 втратила чинність з 01 березня 2018 року у зв`язку із набранням чинності Постановою № 704, якою встановлено нові складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Відтак, з 1 березня 2018 р. - з дня набрання чинності Постановою № 704 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру грошового забезпечення військовослужбовців, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
При цьому, такий перерахунок пенсії здійснюється на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, зокрема, Постановою № 103, якою постановлено перерахувати з 01 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що підвищення до пенсії, передбачене Постановою № 355, не може застосовуватись до грошового забезпечення, обчисленого на іншій підставі, ніж Постанова № 1294, яка втратила чинність та вичерпала себе фактом застосування, отже відсутні підстави для проведення підвищення до пенсії відповідно до Постанови № 355 в контексті перерахунку такої.
Водночас, колегія суддів враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05 березня 2019 р., яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45.

Відповідно до приписів статті 265 КАС України з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині.
Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія акту починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
30 вересня 2010 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 20-рп/2010 у справі щодо конституційності Закону України Про внесення змін до Конституції України від 8 грудня 2004 року № 2222-ІV, яким визначено юридичні наслідки визнання нормативно-правового акту нечинним, часові межі чинності такого акту, а також і відповідні межі дії відновлених норм з початкової редакції Основного Закону.
Таким чином, за загальним правилом, моментом припинення календарної дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Тобто, відповідний акт визнається нечинним на майбутнє.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 були діючими і такими, що підлягали застосуванню.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 240/6263/18 (Пз/9901/1/19).

Крім того, колегія суддів наголошує, що відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Системний аналіз наведених у цій постанові положень актів законодавства дає змогу стверджувати, що Верховна Рада України, шляхом прийняття Закону № 1774-VIII, делегувала Кабінету Міністрів України повноваження визначати засади та порядок реалізації права на перерахунок призначених пенсій військовослужбовцям, що узгоджується з повноваженнями Кабінету Міністрів України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. У свою чергу, Кабінет Міністрів України, шляхом прийняття Постанови № 103, визначив порядок проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям з 01 січня 2018 року, призначених відповідно до Закону № 2262-XII.
Зазначені положення Закону № 1774-VIII (які передбачають внесення змін до Закону № 2262-ХІІ) набрали чинності з 01 січня 2017 року, рішенням Конституційного Суду України не визнавались такими, що суперечать Конституції України, тобто є конституційними.
Більше того, інші положення Постанови № 103, крім пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45, у встановленому законом порядку не визнавались протиправними (нечинними). Тобто, на час виникнення спірних правовідносин Постанова № 103 була діючою і такою, що підлягає обов`язковому застосуванню в цілому.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем проведено перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №1340/5239/18, від 07.12.2020 у справі № 320/1248/19, від 21.10.2020 у справі №1340/4890/18.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.004284 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин 	
Повне судове рішення складено 23 березня 2022 року.