ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/13087/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року (суддя Ніколайчук С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-     

                                                      ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №046150007344 від 29.04.2021, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком.
Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком з врахуванням позиції суду викладеному в даному рішенні
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Відповідачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що позивач відноситься саме до осіб, визначених в п. 4 ч. 1 ст. 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 має статус учасника бойових дій.
По досягненню 55 річного віку, відповідно до п. ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком.
До заяви про призначення пенсії позивачем була надана, зокрема, довідка Центрально- Міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.04.2021 за № 56 та від 19.04.2021 року за № 03/21, в яких зазначено, що під час проходження військової служби в Збройних Силах позивач приймав участь у розмінуванні та рішенням комісії йому встановлено статус учасника бойових дій.
Рішенням від 29.04.2021 № 046150007344 позивачу відмовлено у призначені дострокової пенсії за віком у зв`язку з тим, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони після досягнення чоловіками 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.
Позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що підстави, з яких відповідач відмовив позивачу в достроковому призначенні пенсії, не знайшли свого підтвердження.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 20 ст. 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. п. 12 та 13 ст. 7 Закону № 3551, особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 11 ст. 7 Закону № 3551, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону № 3551, відповідно до абз. абз. 6 і 7 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону, а також абз. 8 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 судом першої інстанції вірно зазначено, що чоловік набуває право на дострокове призначення пенсії за віком при дотриманні сукупності таких вимог:
1. досягнення 55 років;
2. наявність страхового стажу не менше 25 років;
3. належність до однієї з категорій осіб, що перелічені у п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.
Такими категоріями осіб є:
1) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;
2) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;
3) дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення;
4) особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 20 ст. 6 Закону № 3551;
5) особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. п. 12 та 13 ст. 7 Закону № 3551;
6) особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону № 3551;
7) особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 11 ст. 7 Закону № 3551;
8) дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону № 3551, відповідно до абз. абз. 6 і 7 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону, а також абз. 8 п. 1 ст. 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються: особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , довідкою Центрально-Міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.04.2021 року за № 56 та від 19.04.2021 року та довідкою від 19.04.2021 року за № 03/21, в яких зазначено про проходження позивачем військової служби в Збройних Силах з 11.11.1984 року по 20.11.1986, з 26.11.1991 року по 07.08.2004 року та, що під час проходження військової служби з 26.11.1991 року по 07.08.2004 року позивач приймав участь у розмінуванні та рішенням комісії йому встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 11 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (підпункт 3 пункту 1 статті 3 цього Закону).
Статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Судом першої інстанції вірно було встановлено, що позивач в установленому законом порядку визнаний учасником бойових дій, має трудовий стаж понад 25 років та досяг 55 річного віку, а підстави, з яких відповідач відмовив позивачу в достроковому призначенні пенсії, не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, в межах доводів апеляційної скарги відповідача, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -                                   

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 09 лютого 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш