КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №758/10963/17                                      Головуючий у 1 інстанції: Анохін А.М.
Провадження №22-ц/824/3772/2022                Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
08 лютого 2022 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  (судді-доповідача)                   Гаращенка Д.Р.
суддів                                                    Сліпченка О.І., Сушко Л.П.
за участю секретаря                                        Стеблиненко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Мамася Максима Олександровича представника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року в справі за заявою представника позивача громадянина США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ) - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом громадянина США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ) до  ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погребняк Олег Анатолійович, ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування нерухомого майна,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2017 року громадянин США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погребняк О.А., ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування нерухомого майна.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року відкрито провадження у справі.
У листопаді 2021 року адвокат Мамась М.О. представник ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:
- накладення арешту на майно, зареєстроване за ОСОБА_4 , а саме, на будинок АДРЕСА_1 ;
- заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні Системи») вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно будинку АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вимог заяви зазначав, що між сторонами виник спір щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування нерухомого майна, а саме, будинку АДРЕСА_1 , оскільки  дане майно вибуло з володіння Пітера Toy не з його волі шляхом вчинення незаконних злочинних дій щодо реєстрації права власності на спірне майно за померлим ОСОБА_6 .
У подальшому невідомими особами від імені покійного ОСОБА_6 майно відчужено ОСОБА_4 за відплатним договором купівлі-продажу житлового будинку від 13 травня 2016 року, хоча ОСОБА_6 не мав права відчужувати таке майно; перехід права власності до ОСОБА_4 від особи, яка не була законним власником спірного майна, є незаконним та наявні всі підстави для витребування позивачем належного йому майна з чужого незаконного володіння.
Такі заходи забезпечення позву як арешт спірної нерухомості та заборона органам реєстрації речових прав вчиняти реєстраційні дії щодо спірного майна, забезпечить виконання будь-якого рішення у справі та є абсолютно співмірним із заявленими позивачем вимогами. 
Забезпечення позову обмежить лише тимчасово, до моменту завершення судового розгляду справи, право розпорядження, яке наразі протиправно належить ОСОБА_4 .
Забезпечення позову дозволить уникнути ситуації подальшого незаконного перепродажу майна Пітера Toy. Водночас, застосоване забезпечення серйозно не обмежить права відповідача і він, фактично, залишиться протягом судового розгляду в тій же ситуації, в якій він є на момент подачі позовної заяви.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року у задоволенні заяви представника позивача громадянина США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ) - ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом громадянина США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ) до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погребняк Олег Анатолійович, ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування нерухомого майна відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції адвокат Мамась М.О. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, прийнятою з порушенням чинного процесуального законодавства та такою, що підлягає скасуванню.
Так, позивачем доведено факт існування спору між сторонами, факт протиправного позбавлення Пітера Tоу його прав на майно, а також вчинення відповідачем дій, спрямованих на подальшийперепродаж спірного майна, яке наразі ще зареєстровано за ОСОБА_4 . 
Предметом спору є витребування нерухомого майна, а саме, будинку АДРЕСА_2 із незаконного володіння ОСОБА_4 , так як він придбав це майно у особи, що не малаправа його відчужувати, тобто і подальший перехід права власності відповідно також є незаконним.
Станом на сьогодні існує великий ризик того, що ОСОБА_4 відчужить спірне нерухоме майно, що унеможливить виконання рішення суду в майбутньому.
У судовому засіданні адвокат Мамась М.О. представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Мамася М.О. представника ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.»
Як вбачається з позовної заяви  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування нерухомого майна, в якому просив:
- визнати недійсним купівлі-продажу житлового будинку, укладений 13 травня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посвідчений, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. та зареєстрований в реєстрі за №1519;
- витребувати нерухоме майно, а саме, житловий будинок, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , у громадянина ОСОБА_4 користь громадянина США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що між сторонами дійсно існує спір, оскільки позивач визнає правочини недійсними та просить витребувати нерухоме майно на свою користь, а тому невжиття заходу забезпечення позову може у подальшому утруднити чи унеможливити виконання можливого судового рішення.
Таким чином, на суд апеляційної інстанції вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_4 , є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Такий захід забезпечення позову у даному випадку не порушує право власності відповідача, оскільки жодним чином не обмежує реалізацію власника права власності в частині володіння та користування його майном.
Водночас, у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні Системи») вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно спірного будинку слід відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно буде достатнім та дієвим для захисту прав та інтересів позивача та, в свою чергу, унеможливить відчуження нерухомого майна на час розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу адвоката Мамася Максима Олександровича представника ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву представника позивача громадянина США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ) - ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.
Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності  ОСОБА_4 .
У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Стягувач: громадянин США ОСОБА_1 (повне ім`я - ОСОБА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .
Боржник:  ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 08 лютого 2022 року.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                      О.І. Сліпченко

                                                                                                 Л.П. Сушко