Ухвала
20 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 296/8045/17
провадження № 61-16482ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні та усунення перешкод у користуванні майном; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду 
з указаним вище позовом.
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня                       2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартість 1/2 частки автомобіля ВАЗ 21104 у розмірі 43 292,12 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 .
Постановою Житомирського апеляційного суду від 13 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня                       2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання гаража спільною сумісною власністю подружжя та його поділ і ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнано спільною сумісною власністю подружжя гараж № НОМЕР_1 
у Громадському об`єднанні власників гаражів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою                         АДРЕСА_2 , вартістю 69 174 грн. Виділено 
ОСОБА_1 гараж № НОМЕР_1 в Громадському об`єднанні власників гаражів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 . Стягнуто 
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частини вартості гаража у розмірі 34 587 грн. У решті рішення суду залишено без змін.
Додатковим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира 
від 02 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 судовий збір у сумі 704,80 грн, який не сплачений нею під час звернення до суду із заявою про збільшення позовних вимог 
від 02 квітня 2018 року в дохід державного бюджету України. У задоволенні заяви ОСОБА_6 про відшкодування судових витрат на проведення судових експертиз відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Постанову Житомирського апеляційного суду від 13 липня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання квартири його особистою приватною власністю і позовних вимог ОСОБА_6 про виділення їй у власність частини квартири та вселення її та доньки у спірну квартиру скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті рішення Корольовського районного суду м. Житомира 
від 13 січня 2020 року, у незміненій після апеляційного перегляду частині, та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 липня 2020 року залишено без змін (провадження № 61-12958ск20).
Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_6 про виділення їй у власність частини квартири та вселення у квартиру, а також в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання квартири його особистою власністю скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири 
АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_6 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартиру 
АДРЕСА_1 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання квартири 
АДРЕСА_1 , його особистою власністю відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира 
від 02 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні заяви 
ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення скасовано. Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат за проведення судових експертиз залишено без розгляду.
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду 
від 09 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 27 жовтня 2021 рокукасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. 
29 жовтня 2021 року копію ухвали суду касаційної інстанції було направлено ОСОБА_1 на зазначену у касаційній скарзі поштову адресу, проте вказане поштове відправлення (трек-номер № 0306307593990)повернулося на адресу Верховного Суду.
Згідно частини першої статті 44 ЦПК Україна учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Станом на 20 грудня 2021 року ухвала Верховного Суду від 27 жовтня 
2021 року не виконана, а тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку в майні та усунення перешкод у користуванні майном; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю вважати неподаною та повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Д. Д. Луспеник