Справа № 444/2609/20                                Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 22-ц/811/2311/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
розглянувши у письмовому провадженні без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрветсанзавод" на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року у справі №444/2609/20 за позовом Державного підприємства «Укрветсанзавод" до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
в с т а н о в и в:

06 жовтня 2020 року позивач - ДП «Укрветсанзавод» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 18% ставки податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7103,72 грн., 1,5% військогового збору в розмірі 591,98 грн. та судові витрати.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ДП «Укрветсанзавод» про стягнення коштів із ОСОБА_1 .
Рішення Жовківського районного суду Львівської області оскаржив позивач Державне підприємство «Укрветсанзавод".
В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст.1215 ЦК України та тим самим дійшов до помилкового висновку про те, що кошти не підлягають стягненню. Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що отримані відповідачем кошти не є заробітною платою та не були виплачені позивачем в добровільному порядку, а стягнуто виконавчою службою в межах виконавчого провадження. 
Просить скасувати рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідно до ч.1,3 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників процесу. 
Судом встановлено, що ціна позову в даній справі менша ста ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак суд ухвалив проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності учасників процесу.
Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві відповідач ОСОБА_1 зазначає, що затримка розрахунку при звільненні за своєю природою пов`язана з трудовими відносинами, є оплатою праці та відноситься до структури заробітноої плати. Вважає, що податки і збори із суми середнього заробітку, присуджені за рішенням суду, підлягають нарахуванню та сплаті саме роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції-без змін.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про підставність апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.
Матеріалами справи та судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2018р. у справі №910/6968/16, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2018р., стягнуто з Державного підприємства «Укрветсанзавод» в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 50063,91 грн.
Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м.Києві Мороз Л.Є. забезпечено примусове виконання вищевказаної ухвали суду та стягнуто 50063,91 грн. із ДП «Укрветсанзавод» в користь ОСОБА_1 та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №56774597 на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).
Постановою Верховного суду від 12.03.2019 року скасовано ухвалу Господарського суду м.Києва від 03.07.2018р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2018р., а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
04.06.2019 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/6968/16 стягнуто з ДП «Укрветсанзавод» в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 39 465,09 грн.
Згідно із вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно із ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із частиною першою ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Структура заробітної плати згідно зі ст.2 ЗУ «Про оплату праці» складається із основної, додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Відповідно до пунктів 3.9 Інструкції зі статистики заробітної плати, розробленої відповідно до ЗУ «Про державну статистику» та ЗУ «Про оплату праці», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці, тобто не є заробітною платою та платежами, які прирівнюються до неї.
Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.
Стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом майнової відповідальності роботодавця, яка застосовується для захисту прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу.
Зазначена позиція апеляційного суду відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, що містяться у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.
За правилами ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов помилкового висновку щодо віднесення стягнутих коштів до складу заробітної плати та платежів, що прирівнюються до неї, а відтак, застосування ст.1215 ЦК України.
Відповідно до ч.1 п.п. 3,4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.п.1, 2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрветсанзавод» задовольнити.
Рішення Жовківського районного суду Львівької обасті від 03 березня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Державного підприємства «Укрветсанзавод» задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Державного підприємства «Укрветсанзавод» (ЄДРПОУ 38519326) 7 103 (сім тисяч сто три) грн. 72 коп. (18% ставки податку на доходи фізичних осіб) та 591 (п`ятсот дев`яносто одну) грн. 98 коп. (1,5% військового збору). 
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Державного підприємства «Укрветсанзавод» (ЄДРПОУ 38519326) 5 255,00 грн. (П`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять грн.) судових витрат по оплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги- всього 12 950,70 (дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн. 70 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк