ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1704/22 Справа № 199/3/20 	  	Головуючий у першій інстанції: Руденко В. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Ситнику Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, – 

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ТОВ «Патріот» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20.01.1998 року між готелем «Патріот» Дніпропетровського обласного комітету Товариства сприяння оборони України, в особі директора готелю Шевченко Зінаїди Анатоліївни, та Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці в особі начальника Литвина Григорія Федоровича, було укладено договір №14 про надання взаємних послуг. Відповідно до умов Договору №14 від 20.01.1998 року, готель «Патріот» надає співробітнику Управління МВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_1 номер №201 для проживання з оплатою по тарифу комунуправління, а Управління МВС України на Придніпровській залізниці безпосередньо через ОСОБА_1 зобов`язується виконати послуги на суму, яка є рівною між вартістю готельного номеру та фактичною оплатою за номер або надати на цю суму безоплатну допомогу готелю матеріалами, майном, технікою, обладнанням або грошовими коштами. Відповідно до Договору №14 від 20.01.1998 року, в разі невиконання умов договору він може бути розірваний в односторонньому порядку будь-якою із сторін з повідомленням іншої сторони не пізніше доби. Строк дії договору становив один рік. Строк дії договору сплинув 20.01.1999 року, але ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю продовжував проживати в орендованому нежитловому приміщенні. Станом на 16.05.2016 року були ліквідовані сторони вищевказаного Договору, як наймодавець, так і наймач. 04 вересня 2003 року Закрите акціонерне товариство готелю «Патріот» було реорганізовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Патріот». З 19.02.2013 року позивачу, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на праві приватної власності належить частина будівлі готелю, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 . До складу частини будівлі готелю, що належить на праві приватної власності позивачу, входить приміщення №26 поз. 1-7, І загальною площею 56,4 кв.м. на третьому поверсі, в якому з 16.05.2013 року по 01.06.2017 року безпідставно проживали відповідачі. Зазначене приміщення (кімната № НОМЕР_1 ) було передано відповідачам у користування згідно з Договором найму (оренди) нежитлових приміщень №1 від 01 червня 2017 року на строк до 31 грудня 2017 року. Згідно п. 2.7 Договору найму (оренди) нежитлових приміщень №1 від 01.06.2017 року, відповідачі зобов`язались звільнити займане приміщення не пізніше трьох днів з дня закінчення строку оренди. Але до теперішнього часу спірне приміщення відповідачі не звільнили і займають його неправомірно. Тому позивач просив усунути перешкоди з боку відповідачів у здійсненні ТОВ «Патріот» права власності на приміщення АДРЕСА_2 та виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із вказаного приміщення без надання іншого житлового приміщення.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 12 січня 2021 року про виправлення описки, позов задоволено. Вирішено виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з приміщення АДРЕСА_3 , без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Патріот» судові витрати в розмірі по 3153,00 грн., з кожного. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, письмовою розпискою представників ТОВ «Патріот» - Павленко О.Г., ОСОБА_4 від 07.12.2021 року (а.с. 235), а також рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток відповідачам і Органу опіки та піклування в особі Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради, які долучені до матеріалів справи. Крім того, здійснено публікацію оголошення на сайті судової влади про повідомлення ОСОБА_1 про виклик у судове засідання. Доказів наявності поважних причин неявки у судове засідання відповідачами не надано.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, щоТОВ «Патріот», на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.2013 року №589058, на праві приватної власності належить частина будівлі готелю, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 8). 
Право власності на вказане вище нерухоме майно зареєстроване 30.01.2013 року у Державному реєстрі прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, номер запису про право власності: 171409, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 10902612101, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2013 року №589466 (а.с. 7). 
Відповідно до опису об`єкта нерухомого майна, до складу належної ТОВ «Патріот» частини будівлі готелю входить, зокрема, приміщення №26а, поз. 1-7,І, загальною площею 56,4 кв.м. (а.с. 7 зворот). 
01 червня 2017 року між ТОВ «Патріот» (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір найму (оренди) нежитлового приміщення №1, за умовами якого позивач передав ОСОБА_1 у строкове платне володіння та користування на умовах оренди нежитлове приміщення №305, загальною площею 55,5 кв.м., розташоване за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 40-44). 
Пунктом 2.6 вказаного вище договору погоджено, що об`єкт оренди підлягає повернення орендодавцеві у випадку, зокрема, закінчення строку оренди (припинення дій договору у зв`язку із закінченням строку дії). 
Згідно п. 2.7 Договору найму (оренди) нежитлових приміщень №1 від 01.06.2017 року, орендар зобов`язувався повернути об`єкт оренди орендодавцю не пізніше трьох календарних днів з моменту, коли настала одна з подій, визначених в п. 2.6 договору. 
За змістом пункту 8.2 Договору найму (оренди) нежитлових приміщень №1 від 01.06.2017 року, строк цього договору (строк оренди) починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2017 року. 
Орендоване нежитлове приміщення, площею 55,5 кв.м. (кімната 305) було передано відповідачу за актом прийому-передачі від 01.06.2017 року і дотепер перебуває у його користуванні та членів його сім`ї (а.с. 45). 
       ТОВ «Патріот» направило ОСОБА_1 повідомлення про припинення договору найму від 14.03.2019 року №10, в якому, зокрема, зазначило, що оскільки між сторонами не укладено будь-яких договорів, просило в строк до 15.04.2019 року укласти з ТОВ «Патріот» договір найму (оренди) займаних нежитлових приміщень, а разу відмови — передати орендоване приміщення за актом приймання-передачі та звільнити вказане приміщення, а також сплатити заборгованість (а.с. 46). 
Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 17.12.2021 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованими за адресою по АДРЕСА_1 не значаться (а.с. 247-249). 
Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради “Про доцільність/недоцільність виселення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ” від 25.06.2020 року №4/4-342, орган опіки та піклування при вирішенні спірного питання не прийшов до єдиного висновку про доцільність чи недоцільність виселення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 123-125). 
Вказаним вище висновком також встановлено, що відповідно до Акту обстеження умов проживання №03/1932 від 29.05.2020 року, за адресою по АДРЕСА_4 проживає шість осіб: подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та їх старший син ОСОБА_5 разом         зі своєю дружиною ОСОБА_6 , та малолітньою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; умови проживання задовільні, проте особистих речей ОСОБА_3 , фото, книг, іграшок, шкільного приладдя, відповідно до віку дитини 2009 р.н. не помічено; на засіданні комісії з захисту прав дитини ОСОБА_1 зазначив, що дитина на час карантину перебуває у бабусі, а зазвичай вона навчається в школі-інтернаті №3. 
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №297321236 від 01.02.2022 року, ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку, площею 0,1 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в районі буд. АДРЕСА_5 , на підставі рішення Дніпровської міської ради від 13.04.2016 року №102/11. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №297322082 та №297322567 від 01.02.2022 року, у власності об`єктів житлової нерухомості не мають. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона — власник житла (наймодавець) передає або зобов”язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України).
До договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм) не застосовуються положення ч. 1 ст. 816, ст.ст. 818, 822 — 824 ЦК України (ч. 2 ст. 821 ЦК України).
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що спірна кімната знаходиться у власності ТОВ «Патріот»; приймаючи до уваги, що строк короткострокового договору найму (оренди) нежитлових приміщень №1 від 01.06.2017 року закінчився 31.12.2017 року; відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були попереджені про відсутність укладених із власником приміщення договорів оренди та не виявили бажання укласти новий договір найму (оренди); враховуючи, що відповідачі у добровільному порядку не звільняють належне позивачу приміщення, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з приміщення АДРЕСА_3 , без надання їм іншого житлового приміщення. 
Судом враховано також інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , з огляду на той факт, що згідно до ст. 29 ЦК України місцем проживанням малолітньої дитини є місце проживання її батьків, а місце проживання останніх зареєстроване по АДРЕСА_6 , що ними не спростовано. 
Обґрунтування апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції розглянув справу без участі відповідачів, не є обов`язковою підставою для скасування рішення, а відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно змісту апеляційної скарги, апелянт не заперечує факту належного повідомлення місцевим судом про дату, час і місце проведення судового засідання. 
Зазначення в апеляційній скарзі про те, що апелянт є учасником антитерористичної операції не спростовує наведених вище висновків суду. Доказів того, що спірне приміщення для проживання було надано відповідачам, як сім`ї військовослужбовця, тощо, суду не представлено. 
Доводи апелянта про те, що судом безпідставно не було залучено до участі у справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є необґрунтованим. Суд у даній справі не вирішував питання про права та інтереси ОСОБА_5 , який є повнолітнім. Зокрема, рішення про виселення його зі спірного приміщення в даній справі не ухвалювалось. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова