ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 522/17954/19
провадження № 51-4905км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
захисників                                       ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
особи, відносно якої закрито 
кримінальне провадження,        ОСОБА_8 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора та касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №42017160000001089 за обвинуваченням 
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тульчин Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Грінченково Охтирського району Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року зазначене кримінальне провадження відносно   ОСОБА_8 та ОСОБА_10 закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Рішення суду мотивоване тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 був направлений до районного суду 23.10.2019 року, за межами строку досудового розслідування, визначеного положеннями ст. 219 КПК України.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судових рішень та про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, безпідставно враховано у строк досудового розслідування строк, протягом якого потерпілий знайомився з матеріалами кримінального провадження, і, як наслідок безпідставно зроблено висновок про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Крім того в касаційній скарзі міститься прохання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення, зокрема, таких питань – чи є потерпілий стороною у кримінальному провадженні, чи продовжує перебіг строків досудового розслідування по завершенню ознайомлення стороною захисту із матеріалами досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК незалежно від ознайомлення із матеріалами досудового розслідування потерпілим.
На вказану касаційну скаргу захисником ОСОБА_8 – адвокатом ОСОБА_6 подані заперечення, в яких захисник вказує на правильність і обґрунтованість судових рішень, про законність закриття кримінального провадження через закінчення строків досудового розслідування. Зазначає про безпідставність касаційної скарги прокурора.
Потерпілий ОСОБА_9 до початку касаційного розгляду відмовився в порядку ст. 432 КПК України від поданої ним касаційної скарги.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримала касаційну скаргу прокурора з підстав, викладених у касаційній скарзі, але заперечмла щодо передачи провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
ОСОБА_8 та його захисники заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Положеннями ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 КПК України.
Верховний Суд, вивчивши доводи, наведені прокурором в обґрунтування необхідності передачі кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки в клопотанні не наведено кількісних і якісних показників, які свідчать про виключну правову проблему і про те, що така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
За наведених обставин підстав для передачі кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду не має.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ухвалюючи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, суд першої інстанції виходив з того, що строк досудового розслідування, обрахований без урахування строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороною захисту, закінчився 21 жовтня 2021 року. Проте справа до суду надійшла 23 жовтня 2021 року, тобто поза межами встановленого законом строку досудового розслідування.
З таким рішенням суду прокурор не погоджується і вважає його передчасним оскільки суд не виключив зі строку досудового розслідування строк, протягом якого потерпілий знайомився з матеріалами справи.
В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на положення ч. 5 ст. 219 КПК України, відповідно до яких у строки досудового розслідування не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.
Виходячи з наведеного, Верховним Судом у даному кримінальному провадженні мають бути вирішені два питання: чи є потерпілий стороною у кримінальному провадженні, на яку поширюються вимоги вимоги ч. 5 ст. 219 КПК України; чи був направлений обвинувальний акт до суду поза межами строку досудового розслідування.
Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування – стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з п. 19 ч. 1 зазначеної статті стороною кримінального провадження  є — з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений, засуджений, виправданий, особа. Стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
При цьому чинний КПК встановлює два випадки, коли потерпілий набуває статусу сторони: у разі відмови прокурора від підтримання публічного обвинувачення (ст. 340 КПК України) та у разі, якщо в обвинувальному акті зі зміненим прокурором в суді обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення (ч. 3 ст. 338 КПК України).
До такого висновку, зокрема дійшов Верховний Суд, проаналізувавши структуру КПК, де процесуальний статус сторони обвинувачення визначається у параграфі 2 глави 3 КПК України, сторони захисту — у параграфі 3 глави 3 КПК України, а процесуальний статус потерпілого і його представника визначається в окремому (4) параграфі глави 3 КПК України (ухвала від 06 листопада 2019 року справа № 753/16298/19).
Отже, виходячи з наведеного, у даному кримінальному провадженні потерпілий не є стороною кримінального провадження, на яку поширюються положення ч. 5 ст. 219 КПК України.
За таких підстав твердження прокурора, що строк ознайомлення потерпілого з матеріалами кримінального провадження не включається у строк досудового розслідування, не узгоджується з чітко визначеними вимогами кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами  ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбаченому КПК України.
Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ч. 3 ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Як убачається з матеріалів кримінального провадження постановою заступника прокурора Одеської області від 23.07.2019 року строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, а саме до 04.10.2019 року.
01.10.2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було завершено та складено повідомлення про надання доступу до матеріалів провадження.
Згідно з протоколом надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними, сторона захисту знайомилася з ними в період з 09.10.2019 по 18.10.2019 року. Зазначений строк відповідно до положень ст. 219 КПК України у строк досудового розслідування не враховувався. 
Обвинувальний акт був складений 22.10.2019 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.
Виходячи з наведеного, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанції, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Підлягало закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки на момент направлення прокурором до суду обвинувального акту строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, завершився.
Виходячи з наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436-438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року відносно ОСОБА_8 та  ОСОБА_10 — без зміни.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_1               ОСОБА_2            ОСОБА_3