ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/4/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №2-1181/10 Категорія: на ухвалу 	Свитка С. Л. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд  в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого         Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                 Карпенко О.В., Бородійчука В.Г.
За участі секретаря                 Любченко Т.М.
учасники справи: 
заявник – ТОВ « ФК ФОРТ»;
заінтересована особа – ОСОБА_1 ;
        представник заінтересованої особи – адвокат Кравченко В.В.;
особа, яка подає апеляційну скаргу – представник ОСОБА_1 – адвокат Кравченко В.В.

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні режимі відео конференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Вікторії Володимирівни на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Свитки С.В. у приміщенні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 30.09.2021 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10, - 

в с т а н о в и в :

 
       11.06.2021 року ТОВ «ФК ФОРТ» звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10.
В обґрунтування доводів заяви вказується, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.12.2010 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору № 08/2006/840к219 від 28 квітня 2006 року станом на 22 жовтня 2010 року в загальній сумі 165283,45 грн. та понесені судові витрати в сумі 1772,84 грн.
ТОВ «ФК Форт» на підставі договору відступлення прав вимоги від 29.12.2020 року набуло право грошової вимоги відносно боржників, в тому числі і Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», за кредитним договором № 08/2006/840к219 від 28 квітня 2006 року, що є підставою для заміни сторони виконавчого провадження.
Заявник посилається у заяві, що з моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення банку та звільнено відповідальних осіб за супровід судових справ, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів, що підтверджується актом ліквідатора ПАТ КБ «Надра» про втрату виконавчих листів.
       У зв?язку з вище вказаним, ТОВ «ФК ФОРТ» просив замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», код ЄДРПОУ 42725156; видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржників та поновити пропущений строк для пред?явлення виконавчих листів до виконання.
       Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30.09.2021 року заяву ТОВ «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10 – задоволено.
       Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.12.2010 року у цивільній справі № 2-1181/10 на ТОВ «ФК ФОРТ» щодо стягнення заборгованості на загальну суму 167056,29 грн.
Видано ТОВ «ФК ФОРТ» дублікат виконавчого документа у цивільній справі № 2-1181/10.
       Поновлено ТОВ «ФК ФОРТ» строк для пред?явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10.
       Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Кравченко В.В. подала апеляційну скаргу на ухвалу до суду апеляційної інстанції.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник скаржника вказує, що відповідач ОСОБА_1 не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині поновлення пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання, вважає його незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції не повністю з?ясовано обставини, що мають значення для справи, а викладені в ньому висновки не відповідають дійсним обставинам справи.
       В апеляційній скарзі зазначається, що стягувач не навів належних обґрунтувань на підтвердження поважності пропущення строків для пред?явлення виконавчого документу до виконання.
       Представник скаржника звертає увагу, що заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги, яке виникло на підставі ухваленого судом рішення в цивільній справі через 9 років після його ухвалення, тобто після спливу встановленого законом строку для пред?явлення його до виконання, не перевіривши підстави його невиконання, свідомо набув права кредитора не з?ясувавши питань, пов?язаних з виконанням рішення суду у попереднього кредитора та наявності виконавчого листа.
       В апеляційні скарзі вказується, що ТОВ «ФК Форт», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ КБ «Надра», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником. Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред?явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. 
       Однак, також, законодавець визначив за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред?явлений до виконання, таким чином, забезпечивши рівність сторін виконавчого провадження. 
       З огляду на вищевказане, представник ОСОБА_1 – адвокат Кравченко В.В. просить скасувати ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30.09.2021 року по справі № 2-1181/10 в частині поновлення строку пред?явлення виконавчого документа до виконання та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог в частині поновлення строку пред?явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.
       05.01.2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ТОВ «ФК ФОРТ» надійшли пояснення щодо апеляційної скарги, в яких вказується, що аргументи, наведені в апеляційні скарзі, не дають підстав для її задоволення, а ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права і переоцінці доказів із встановленням на їх підставі обставин, а також ухилення від виконання своїх зобов?язань відповідачем у справі.
       За вказаних обставин, ТОВ «ФК ФОРТ» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30.09.2021 року – залишити без змін.
       Сторони про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду.
       19 січня 2022 року судове засідання не відбулось, оскільки представником скаржника адвокатом Кравченко В.В. було подано заяву про перенесення розгляду апеляційної скарги на іншу у зв`язку із хворобою та лікуванням, тому суд враховуючи поважність причин задовольнив заяву та відклав розгляд справи на 25 січня 2022 року.
       Скаржником не оскаржується ухвала суду в частині задоволення вимог про заміну сторони виконавчого провадження, тому в цій частині ухвала суду не переглядається апеляційним судом.
       Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника скаржника - адвоката Кравченко В.В., надані в режимі відео конференції із судом, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги скаржника, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення. 
Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права, невірне застосування норм матераільного права.
       Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10, суд першої інстанції виходив обгрунтованості та доведеності вимог заявника, пославшись на наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником на даний час, прийшовщи до висновку про поважності пропуску строків для пред?явлення виконавчого документа до виконання у зв?язку з ліквідацією ПАТ КБ «Надра».
       В оскаржуваній ухвалі районний суд посилається, що у зв?зку з відсутністю даних про одержання виконавчого документа стягувачем, є підстави для видачі дублікату виконавчого документа у справі № 2-1181/10 та поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання, оскільки рішення суду залишається по даний час не виконаним.
       Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки  вважає, що висновки суду першої інстанції  не  повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що є підставою для зміни   ухвали  та скасування  ухвали районного суду в частині  задоволення  вимог щодо  поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10 та видачі дублікату виконавчого листа,  виходячи з наступного.         
       Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.12.2010 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору № 08/2006/840к219 від 28 квітня 2006 року станом на 22 жовтня 2010 року в загальній сумі 165283,45 грн. та понесені судові витрати в сумі 1772,84 грн. 
       На підставі вказаного рішення, районним судом видано виконавчі листи стягувачу . 
04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070А3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов?язаннями, передбаченими кредитним договором № 08/2006/840к219 від 28.04.2006 року перейшло до TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (а. с. 4-8).
       20.08.2020 року між TOB «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та TOB «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов?язаннями, передбаченими кредитним договором № 08/2006/840к219 від 28.04.2006 року, перейшло до TOB «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», код ЄДРПОУ 41487595 (а. с. 9-13).
       26.08.2020 року між TOB «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов?язаннями, передбаченими кредитним договором № 08/2006/840к219 від 28.04.2006 року, перейшло до TOB «ФК «Інвест Хаус» (а .с. 14-18).
29.12.2020 року між TOB «ФК «Інвест Хаус» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов?язаннями, передбаченими кредитним договором № 08/2006/840к219 від 28.04.2006 року перейшло до TOB «ФК ФОРТ» (а. с. 19-23).
       Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов?язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
       Відповідно до частини першої, другої, п?ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
       За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов?язанні він замінюється правонаступником.
       Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов?язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
        Вище викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
       Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов?язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
       Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
       Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, районний суд дійшов правильного висновку щодо заміни сторони виконавчого провадження, оскільки відповідно до договору відступлення права вимоги від 29.12.2020 року ТОВ «ФК ФОРТ» набуло права грошової вимоги відносно боржників ПАТ КБ «Надра» (а. с. 19-20). 
       Як вказувалось вище в постанові ухвала суду щодо заміни сторони у виконавчому провадженні не оскаржується боржником, відповідачем ОСОБА_1 .
Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду погоджується із доводами скаржника щодо незаконності ухвали суду першої інстанції в частині задоволення вимог заявника щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10, оскільки дані вимоги заявника є безпідставними та не доведеними, заявник пропустив строк пред?явлення виконавчих документів до виконання, на що не звернув уваги суд першої інстанції, тому безпідставно поновив строк для пред`явлення виконавчого документа, який втрачений, а заявником не підтверджено жодними доказами поважності причин неподання протягом строку встановленого законом для пред`явлення до виконання виконавчого листа стягувачем, тому колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи скаржника, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
       Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання.
       Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
       Дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу, та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
       Заявник, придбавши на підставі договору відступлення права вимоги від 29.12. 2020 року діяв на свій ризик, оскільки придбав разом з іншими кредитними договорами кредитний договір від 28 квітня 2006 року, по якому рішенням суду було стягнуто кошти в загальній сумі 165283 грн. 45 коп., тому заявник мав можливість перевірити наявність виконавчого провадження, виконання рішення часткове чи повне по вказаному кредитному договору, як і при передачі пакету документів переконатись в наявності виконавчих листів у стягувача чи перебуванні на виконанні у відповідному відділі ДВС, що він проігнорував, оскільки вимогами закону було передбачено один рік пред`явлення виконавчого документа до виконання згідно чинного на дату прийняття рішення закону, а з 2016 року строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був встановлений у три роки, який також пропущений як стягувачем, так відповідно і після заміни сторони стягувача і заявником ТОВ «ФК Форд». 
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред?явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення, на що ні заявник, ні районний суд не звернули уваги, оскільки суд безпідставно задовольнив вимоги та поновив строк для подання виконавчого документа, як і суд не пересвідчився чи дійсно був втрачений виконавчий лист, чи це лише можливість заявника поновити строк та подати дублікат виконавчого листа, який з 2012 року не перебував на виконанні у виконавчій службі, оскільки працівники банку неналежно відносились до своїх обов`язків, не здійснювали контроль за виконанням рішення суду та не перевіряли боржників щодо стягнення коштів згідно кредитних договорів та їх виконання навіть на підставі примусового виконання рішення суду.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа в зв?язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Проте, крім посилань, що банк перебував у стадії ліквідації з 2015 року, жодного належного та допустимого доказу суду не надано.
       Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з дати повернення виконавчого листа від 24.12. 2012 року без повного виконання рішення суду у зв`язку із відсутністю майна у боржників та закінченням виконавчого провадження, стягувач не скористався можливістю переривати строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом року, який діяв на той час. Тому безпідставними та необґрунтованими є доводи стягувача щодо поважності причин неподання виконавчого документа для примусового виконання, оскільки з 2012 року до 2015 року, ліквідації банку, такий строк в один рік уже було пропущено банком. 
       Отже, доводи стягувача- заявника, що банк втратив виконавчий лист, але рішення суду має бути виконано, коли пройшло понад 12 років з дня ухвалення рішення, виконання якого не контролювалось працівниками банку, не дає підстав для задоволення вимог заявника щодо поновлення строку для подання виконавчого документа для виконання та видачі дублікату виконавчого листа, оскільки судом не враховано вимоги закону, допущено помилку, так як суд не може перевірити суму заборгованості на даний час, тоді як в дублікаті виконавчого листа має бути вказаний дійсний розмір заборгованості, із врахуванням його часткового виконання протягом такого тривалого часу боржниками. 
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
       Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18) та аналогічна правова позиція, викладена в постановах ВС від 13.01.2020 року по справі № 2-12454 провадження № 61-14491св19, від 18.02.2021 року у справі 635/3712/14-ц провадження № 61-12073св19.
       При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа в зв?язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов?язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили, що районний суд в порушення вимог закону не виконав.
       Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України.
При цьому, належність доказів – правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
       Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
       Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.
       Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
       Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.
       Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що з наявних в матеріалах справи доказах, наданих заявником в підтвердження заявлених вимог, неможливо встановити, чи дійсно виконавчий лист втрачено, якщо так, то хто саме допустив його втрату, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки відсутні підстави для поважності причин поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.
       Апеляційний суд зазначає, що процес ліквідації ПАТ КБ «Надра» розпочався більш ніж через 2 роки (з 04.06.2015 року) після закриття виконавчого провадження, а, оскільки первісний стягував не реалізував своє право на отримання виконавчого листа, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий факт свідчить про зловживання процесуальними правами. 
       Разом з тим, частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження, № 1404-VIII , який є чинним з 2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред?явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
       Строки, зазначені у вказаних правових нормах, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,  з наступного дня після його постановлення.
        Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 606-XIV у разі пред?явлення виконавчого документа до виконання строки пред?явлення виконавчого документа до виконання перериваються.
       Після переривання строку пред?явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується, що визначено частиною другою статті 23 Закону № 606-XIV.
       У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв?язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред?явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення згідно частини третьої статті 23 Закону № 606-XIV.
       Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку пред?явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
       Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 433 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.
       Строк пред?явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об?єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.
       Поважними є причини, пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 26 вересня 2012 року, справа № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року, справа № 6-1486цс15.
       Як зазначалося вище, рішення в даній справі винесено 27.12.2010 року та набрало законної сили 04.10.2012 року, після перегляду судом апеляційної інстанції, тобто більше 9 років тому.
       Крім того, заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги, яке виникло на підставі ухваленого судом рішення в цивільній справі через 9 років після його ухвалення, тобто після спливу встановленого законом строку для пред?явлення його до виконання, не перевіривши підстави його невиконання, свідомо набув права кредитора, про що вказувалось у постанові апеляційного суду.
       Акт про втрату виконавчих листів від 04.08.2020 року колегією суддів апеляційного суду оцінюється критично, оскільки факт перебування ПАТ «КБ «Надра» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості не може бути поважною причиною пропуску строку пред?явлення виконавчого листа до виконання за встановлених судом обставин.
       Відповідний висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 року у справі № 5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 року у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 року у справі № 6/256, від 26.04.2018 у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 року у справі № 916/215/15-г.
       У зв`язку з вищевикладеним, ухвала суду першої інстанції в частині задоволення вимог про поновлення пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа є незаконною та неправомірною, постановленою з порушення норм процесуального права, яка підлягає скасуванню апеляційним судом відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України.        
       За встановлених обставин, доказів наданих сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки спростовують хибні висновки суду щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10, а тому вимоги апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Кравченко В. В. підлягають задоволенню щодо скасування ухвали суду та задоволення вимог заявника в частині щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для подання на виконання виконавчого листа з поважних причин, оскільки в цій частині вимог слід відмовити заявнику.
       З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Кравченко В. В. підлягає задоволенню, а ухвала Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області підлягає скасуванню в частині задоволення вимог заяви щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред?явлення виконавчого документу до виконання.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Вікторії Володимирівни – задовольнити.
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-1181/10 – скасувати в частині задоволення вимог заяви щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, прийнявши нову постанову про часткове задоволення вимог заявника.
        Відмовити ТОВ «ФК ФОРД» в задоволенні вимог щодо поновлення строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання і видачі дублікату виконавчого листа.
       В решті ухвалу районного суду залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно – процесуальним законодавством.
       Повний текст постанови складений 28 січня 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О.В. Карпенко

В.Г. Бородійчук