Справа № 127/14242/21
Провадження № 22-ц/801/339/2022
Категорія: 36
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин  С. В.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року	Справа № 127/14242/21	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М., 
       розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №127/14242/21 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парк Тауер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати комунальних послуг, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року, яке ухвалене суддею Волошиним С.В. у Вінницькому міському суді Вінницької області, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін,

в с т а н о в и в :

В червні 2021 року ОСББ «Парк Тауер» звернулось в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати комунальних послуг, мотивуючи позовні вимоги тим, що  ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору-купівлі продажу від 29 січня 2016 року.
ОСББ «Парк Тауер» одним із своїх статутних зобов`язань має здійснення забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . згідно положень ч.1 ст.17, ст. 20, ч. ч. 6-8 ст. 22, ч.4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. 
Проте ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання щодо сплати обов`язкових платежів (внесків), внаслідок чого утворилася заборгованість за період з травня 2018 року по травень 2021 року включно в розмірі 16683,80 грн, яка складається з: 489,68 грн - за утримання будинку; 6360,72 грн - консьєрж; 410,95 грн - промивка каналізаційних мереж; 2122,14 грн - виробничі втрати теплової енергії; 7007,68 грн - фонд ОСББ; 292,63 грн - утримання служби адміністрації. 
В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заборгованість за комунальні послуги, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. 

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Парк Тауер» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з травня 2018 року по травень 2021 року в сумі 16272,85 грн, з яких 489,68 грн - за утримання будинку, 6360,72 грн - на утримання консьєржа, 2122,14 грн - виробничі втрати теплової енергії, 7007,68 грн - фонд ОСББ, 292,63 грн - утримання служби адміністрації. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Парк Тауер» судові витрати у виді судового збору в розмірі 2213,93 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не вірно надав оцінку доказам та обставинам справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Парк Тауер» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. 

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2022 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСББ «Парк Тауер» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (п.1.1 Статуту ОСББ «Парк Тауер»); метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п.2.1 Статуту); органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання (п.3.1 Статуту); вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання (п.3.2 Статуту) (а.с.5 - 10).

До виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; визначення порядку сплати внесків і платежів співвласників (п.3.3 Статуту). Джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються, зокрема, з внесків і платежів співвласників (п.4.1 Статуту). Сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх власників (п.4.2 Статуту). Співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені цим Статутом; виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати внески і платежі (п.5.5 Статуту). ОСББ має право звернутися до суду в разі відмови співвласника своєчасно і в повному обсязі сплачувати всі встановлені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статутом об`єднання внески і платежі (п.6.2 Статуту).

Протоколами загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 ОСББ «Парк Тауер» №1/2018 від 31 січня 2018 року, №1/2019 від 26 листопада 2019 року, №1/2021 від 23 квітня 2021 року, зокрема, затверджено розміри внесків співвласників ОСББ «Парк Тауер» (Тарифи) за утримання служби консьєржів (житлові приміщення) (2,6531 грн/м2, 2,8747грн/м2, 3,2578 грн/м2), фонд ОСББ (житлові/нежитлові приміщення) (2,00 грн/м2, 2,00 грн/м2, 1,80 грн/м2), тариф на теплову енергію (1153,84 грн/Гкал; 992,07 грн/Мват), утримання служби адміністрації (2,1392 грн/м2, 2,9902 грн/м2, 2,9983 грн/м2), утримання багатоквартирного будинку (5,004 грн/м2, 5,2084 грн/м2) (а.с.12 - 15).

Як вбачається з матеріалів справи ОСББ «Парк Тауер» надає співвласникам будинку АДРЕСА_2 , які отримують заробітну плату за виконану роботу, що вбачається з актів про надання послуг (а.с.57 - 72), випискою з рахунку ОСББ «Парк Тауер» (а.с.80 - 111).

ОСОБА_1 (Відповідач у справі) є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.4), тому є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються ОСББ «Парк Тауер» на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

В результаті невиконання відповідачем своїх обов`язків та систематичної несплати встановлених загальними зборами об`єднання внесків та платежів співвласників, за відповідачем утворилась заборгованість по внескам співвласників, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем, становить 16 683,80 грн, з яких 489,68 грн - за утримання будинку, 6360,72 грн - консьєрж, 410,95 грн - промивка каналізаційних мереж, 2122,14 грн - виробничі втрати теплової енергії, 7007,68 грн - фонд ОСББ, 292,63 грн - утримання служби адміністрації (а.с.11).

Задовольняючи частково позовні вимоги в сумі 16272,85, суд першої інстанції виходив з того, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати житлово - комунальних послуг призвело до порушення прав позивача. Відмовляючи в стягненні вартості послуг з промивки каналізаційних мереж в сумі 410,95 грн, суд першої інстанції виходив з того цей борг є недоведеним.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст.5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст.7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів і зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 9 закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

При цьому, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року).

Відповідно до положень ст.12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком включають, у тому числі витрати, на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Згідно ст.16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів.

Відповідно до положень ст.17 Закону України Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року по справі № 311/3489/18, зроблено правовий висновок про те, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги.

Статтею 322 ЦК України встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків співвласника багатоквартирного будинку зі сплати внесків та платежів вбачається з актів ревізії фінансово-господарської діяльності ОСББ «Парк Тауер» від 20 січня 2019 року (за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року); від 16 квітня 2021 року (за період 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року), в яких квартира №85 , яка належить ОСОБА_1 впродовж тривалого часу перебуває в списку боржників (а.с.73 - 79).

Крім того, відповідач не спростувала, що не користується наданими позивачем комунальними послугами, при цьому судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 не своєчасно та в не повному обсязі здійснює за них оплату.

Як вбачається із матеріалів справи, наданий позивачем розрахунок заборгованості здійснений у відповідності до вимог закону.

Заперечуючи правильність нарахування цих сум відповідач також не навела свій розрахунок та не спростувала розрахунок, складений позивачем та визначений судом.

Вважаючи безпідставними нарахування за послуги консьєржа, відповідач залишає поза увагою, що оплата внеску на утримання будинку та доплата на утримання посту консьєржів встановлюється Загальними зборами ОСББ, відповідно зміни чи скасування такої доплати належать виключно до компетенції Загальних зборів ОСББ.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував, тому не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині, отже рішення суду першої інстанції є законним, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 02 лютого 2022 року.

Головуючий                 Сопрун В.В.

Судді                         Войтко Ю.Б.
                                       
                                                       Стадник І.М.