Справа № 448/1253/21                                                        Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І. 
Провадження № 33/811/1841/21                                                 Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В. 
з участі представника особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
- адвоката Гриньо М.І.

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1   за ч.1 ст 130 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  - адвоката Гриньо М.І. на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 25.11.2021, 

       встановив:        

       Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 25.11.2021,
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, священослужителя, 
       визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 (сімнадцять тисяч) грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з   ОСОБА_1 ,  судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.
        ОСОБА_1 , визнано винним у тому, що він  22 вересня 2021 року о 20 годині 34 хвилин в м. Мостиська, вул.Зелена,4, Яворівського району, керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» 6810, результат огляду становить 1,73‰ проміле.
На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Гриньо М.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог представник ОСОБА_1  - адвокат Гриньо М.І. покликається на те, що вищевказана постанова є незаконною і необгрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені у ній висновки про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.  Покликається на те, що огляд на стан сп`яніння  ОСОБА_1  проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки працівники поліції не запропонували ОСОБА_2  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, не надали письмового направлення, не забезпечив доставки та проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я. Стверджує, що необгрунтованими є висновки суду у своїй постанові на те, що при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, свідки до огляду не залучається, оскільки у відповідності до вимог п.6 Розділу II Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги закону проігнорувавши клопотання захисту та не допитав свідка ОСОБА_3 .. 
       Заслухавши виступ представника ОСОБА_1 - адвоката Гриньо М.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
       Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
        Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
  Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях  ОСОБА_1  складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серій БД №321809 від 22.09.2021; показником алкотестера ALCOTEST 6810 «Drager» (1,73‰); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №072556 від 22.09.2021 року; перевіркою по обліках бази АІС «АРМОР» порушника ОСОБА_1 ; відеозапитсом події та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
               Що стосується доводів адвоката Гриньо М.І. щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , то такі суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.
       Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відсутність у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, про що зазначає в апеляційній скарзі правопорушник, не є таким порушенням порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності, та не спростовує законність висновків суду першої інстанції.
          Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
               Крім того, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.
       Щодо тверджень апелянта про нездійснення суддею першої інстанції допиту свідка ОСОБА_3 , то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Поряд з тим, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 22 вересня 2021 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаної особи у судове засідання для дачі пояснень.
Доводи адвоката Гриньо М.І. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гриньо М.І. - залишити без задоволення.
               Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 25 листопада 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
               Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА