ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

25 листопада 2021 року                                                                          Справа № 918/812/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Розізнана І.В. 

секретар судового засідання Пузирко В.В.,

представники учасників справи:
позивача-        Пархомчук Р.І.;
відповідача-    не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Відповідача- ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.09.2021 про забезпечення позову, повний текст якої складено 24.09.2021, у справі №918/ 812/21 (суддя Романюк Ю.Г.) 

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екосплав» 
м.Костянтинівка Донецької обл.  
до                  ОСОБА_1  м.Київ 
про зміну умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та
      стягнення грошових коштів,-

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.09.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екосплав» (надалі в тексті – Товариство) про забезпечення позову у справі №918/812/21 шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_1 на праві власності рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 35 290  583 грн 22 коп.(т.1, арк.матеріалів оскарження 40-46).
Не погоджуючись з ухвалою, Відповідач звернувся до апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.09.2021 у даній справі та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.(т.1, арк.матеріалів оскарження 49-62).
Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, постановивши ухвалу з порушенням норм процесуального права. На думку Скаржника, суд накладаючи арешт на належне Відповідачу на праві власності рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 35 290 583 грн 22 коп., не дослідив обставин адекватності та співмірності заходів забезпечення позову із заявленими Позивачем вимогами, зокрема: відповідність заходів забезпечення позовним вимогам та не з`ясував чи належить майно, на яке Позивач просив накласти арешт, до предмета спору; не оцінив обставини щодо негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів. Суд першої інстанції не врахував, що цивільна справа №569/7279/18 про поділ майна подружжя не є безу-мовною підставою для застосування заходів забезпечення позову, а також наявність вказаної справи не підтверджує наявність ризику того, що після ухвалення у ній судового рішення із власності Відповідача вибуде усе майно. У межах наведеної справи вирішується питання про поділ майна подружжя у відповідності до норм Сімейного кодексу України, тобто з урахуванням рівності часток подружжя. Апелянт вважає, що оспорюваною ухвалою, зокрема, може бути утруднено чи унеможливлено виконання рішення суду ухваленого у господарській справі №918/685/21 про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, у розмірі 1 798  385 грн 82 коп., у випадку, якщо воно буде ухвалене раніше ніж у даній справі, а також Відповідачу може бути завдано збитків та/або шкоди, який станом на сьогодні є безробітним та немає інших засобів для існування окрім грошових коштів та майна, на які накладено арешт. Крім того, скаржник наголошує, що будь-які негативні наслідки невжиття заходів забезпечення позову відсутні. ОСОБА_1 звертає увагу, що сукупна вартість нерухмого майна на яке оскаржуваною ухвалою було накладено арешт становить 60 620 307 грн, що значно перевищує ціну позову у даній справі. Відповідач не може відчужити зареєстроване за ним на праві власності рухоме чи нерухоме майно, оскільки на нього накладено заборону відчуження та арешт у інших провадженнях; оголошення, розміщені на відповідних сайтах, на які посилається суд в оскаржуваній ухвалі, могли бути розміщені будь-якою особою. Ухвалюючи оскаржувану ухвалу судом не було враховано, що усе рухоме та нерухоме майно, у тому числі й те, що зареєстроване на ім`я Відповідача є спільною сумісною власністю подружжя та предметом спору у цивільній справі №569/7279/18. Арешт накладено в тому числі і на рахунки для виплати заробітної плати та пенсії.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 за насліками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, колегія суддів у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В., суддя Василишин А.Р. прийняли до свого провадження справу №918/812/21, розгляд призначено на 25.11.2021.(т.1, арк.матеріалів оскар-ження 229).
За час апеляційного провадження до суду надійшли:
29.10.2021 пояснення Позивача, у яких він заперечує проти її задоволення апеляційної скарги та просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.(т.1, арк.матеріалів оскар-ження 212-217).
29.10.2021 та 25.11.2021 надійшли клопотання Скаржника про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії висновку про вартість майна – Окремого індивідуально-визначеного майна, горизонтальний емальагрегат Mozart Н-4/5(4-2)(5-2)24D, 2006 рік випуску, заводський №064023, який станом на 19.01.2021 належить ТзОВ «ВП «Акватон»; копія звіту з незалежної оцінки майна – нежитлових приміщень станом на 11.06.2020, які належать ТзОВ «ВП «Акватон»; копія звіту про оцінку майна – обладнання в кількості 7 одиниць, що належить ТзОВ «ВП «Акватон» станом на 21.06.2019; копія звіту про оцінку майна – виробничого обладнання ТзОВ «ВП «Акватон» станом на 16.12.2019; копія інформаційної довідки від 28.10. 2021 щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження ТзОВ «ВП «Акватон»; копія витягу з ЄДРПОУ щодо ПП «Рівпемонтажспецбуд», з якого вбачається, що власниками підприємства є ТзОВ «ВП «Акватон» та ОСОБА_1 ; копія довідки про стан рахунків у АТ «Укрексімбанк»; копію звіту оцінки будинку станом на 08.11.2021, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 та належить  ОСОБА_2 (т.1, арк.матеріалів оскарження 126-208; т.2, арк. матеріалів оскарження 32-43).
Колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання Позивача про долучення до додат-кових доказів з огляду на те, що за приписами ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Колегія суддів звертає увагу, що копія висновку та звітів з незалежної оцінки майна стосуються майна ТзОВ «ВП «Акватон»; копія витягу з ЄДРПОУ щодо ПП «Рівпемон-тажспецбуд», підтверджує лише, що власниками підприємства є ТзОВ «ВП «Акватон» та ОСОБА_1 ; копія довідки про стан рахунків у АТ «Укрексімбанк» підтверджує наявність грошових коштів. Крім того, копія звіту оцінки будинку станом на 08.11.2021 є новим доказом та не може враховуватись для перегляду судового рішення від 24.09.2021.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 25.11.2021 представник Позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, наголошував на необхідності застосування заходів забез-печення позову, а також заперечував проти відкладення розгляду справи за клопотаннями Відповідача.
Відповідач не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційної інстанції 25.11.2021. 
Крім того, у судовому засіданні 25.11.2021 колегія суддів відхилила клопотання представ-ників апелянта про відкладення з огляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні предс-тавників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду – не є підставою для відкладення. Крім того, осіб, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів достатньо для розгляду справи по суті. При цьому, апеляційне провадження порушено саме за скаргою ОСОБА_1 , однак, його представник ОСОБА_3 , яка подавала клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів не вийшла на зв`язок, що підтверджується протоколом судового засідання №491606 (т.1, арк.матеріалів оскарження 238-239; т.2, арк.матеріалів оскар-ження 48-49); представник ОСОБА_4 обрав прерогативою участь в іншому судовому засіданні. Суд також зауважує, що апелянт не обмежений колом представників. Апеляційну скаргу підписував адвокат Голубничий О.І., щодо якого відсутні відомості про неможливість участі у судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали оскарження, наявні в них докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний госпо-дарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів оскарження, 20.09.2021 Товариство з обмеженою відповідаль-ністю «Завод «Екосплав» звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом про зміну умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, укладеного з ОСОБА_1 та стягнення надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 35 290  583 грн 22 коп.
23.09.2021 на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Екосплав» надійшла заява про забезпечення позову, підписана електронним цифровим підписом представника Товариства Пархомчука Романа Ігоровича (ордер серія ВО № 1020377 від 14.09.2021).(т.1, арк.матеріалів оскарження 1-9).
Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне Відповідачу на праві власності рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 35 290  583 грн 22 коп.
В обґрунтування поданої заяви Товариство стверджує, що належне ОСОБА_1 на праві власності майно є предметом розгляду справи №569/7279/18 про поділ майна подружжя у Рівненському районному суді та на вказане майно накладено заборону відчуження.
На переконання Позивача, у разі задоволення позову у цій справі або укладення між сторонами мирової угоди, майно належне позивачу на праві власності вибуде з його володіння, та перейде у власність ОСОБА_5 . Вказані обставини є первинним ризиком невиконання можливого судового рішення у даній справі.
Також, належні Відповідачу грошові кошти є предметом розгляду судової справи №918/685/ 21 про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, у розмірі 1798385 грн 82 коп. У межах цієї справи ухвалою суду від 06.09.2021 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_1 на праві власності рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у розмірі 1 798  385 грн 82 коп. Якщо позовні вимоги позивача будуть задоволені, то ОСОБА_1 буде зобов`язаний сплатити ТзОВ «Акватон» збитки у  вказаному розмірі.
Вторинний ризик невиконання судового рішення у даній справі, як зазначає заявник, полягає у тому, що Відповідач вже вчиняє дії щодо відчуження належного йому на праві власності майна, а саме – намагається продати будинок, належний йому на праві власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом особистого звернення до різного роду агентств нерухомості з метою реалізації належного майна, що підтверджується роздруківками із веб-сайтів продажу та оренди нерухомості. Вказане, на думку заявника, свід-чить про здійснення Відповідачем активних дій щодо уникнення від відповідальності шляхом приховування та переоформлення належних йому активів.
Отже, ОСОБА_1 вчиняє всі можливі дії для відчуження своїх активів і подальшого виведення коштів зі своїх рахунків з метою уникнення виконання судових рішень. Факт активного продажу одного зі своїх активів, а також інші активні дії, що свідчать про підготовку Відповідача до уникнення від відповідальності свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позаяк існує реальний ризик невиконання рішення суду, що ставить Позивача у нерівне становище із Відповідачем, у зв`язку з цим права Позивача потребують додаткового захисту, чим і зумовлено подання заяви про забезпечення позову.
Крім того, заявник зазначає, що внаслідок відчуження Відповідачем майна виникне необ-хідність ініціювання нового судового процесу, оскільки потрібно буде повертати майно з чужого незаконного володіння.
Таким чином, наведене, на думку заявника, підтверджує наявність двох, передбачених ч.2 ст.136 ГПК України, підстав для забезпечення позову, зокрема невжиття таких заходів унемож-ливить: виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.
Як вже зазначалось, ухвалою господарського суду Рівненської області задоволено заяву та  накладено арешт на належне ОСОБА_1 на праві власності рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 35 290  583 грн 22 коп.(т.1, арк.матеріалів оскарження 40-46).
Суд першої інстанції виходив з того, що подані Позивачем докази дають підстави стверджувати, що Відповідачем вчиняються дії, які можуть призвести до зникнення майна чи зменшення за кількістю, тому суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства та необ-хідність накласти арешт на належне Відповідачеві майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 35 290  583 грн 22 коп.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України.
Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядає-ться судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, передбачених ст.137 кодексу. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ст.136 ГПК України).
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосу-вання певного заходу до забезпечення позову.
Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припу-щення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.
Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. (п.1 ч.1 ст.137 ГПК України).
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів оскарження, зверта-ючись із заявою про забезпечення позову, Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне Відповідачу на праві власності рухоме, нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 35 290  583 грн 22 коп.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч.4 ст.137 ГПК України).
Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверд-жують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів дійшла висновку, що умовою застосу-вання заходів забезпечення позову є адекватність заходу до забезпечення позову, що застосо-вується, яка визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. 
Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, із тим заходом забезпечення позову про який просить заявник.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забез-печення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення госпо-дарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призво-дитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків для відповідача у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Виносячи ухвалу про накладення арешту, господарський суд повинен точно визначити, в межах якої суми вживається даний вид забезпечення позову.
Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирі-шується по суті.
Досліджуючи обставини, на яких ґрунтується заява Позивача, колегія суддів погоджу-ється із висновком суду першої інстанції, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову та апеляційну скаргу, Позивач вважає, що незабезпечення позову може ускладнити, і навіть зробити неможливим виконання рішення в майбутньому, виходячи з того, що заборгованість відповідача складає значну суму коштів, а вимоги про накладення арешту є співмірними до спірної суми Відповідача.
Предметом позову у даній справі є зміна договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Акватон» та стяг-нення надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 35 290  583 грн 22 коп. через введення Позивача щодо реальної ціни частки у статутному капіталі ТзОВ «ВП «Акватон» шляхом штучного завищення інформації про вартість чистих активів ТзОВ «ВП «Акватон». 
Позивач вважає, що майно може зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.
Як вбачається із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нерухоме майно, зокрема, але не лише житловий будинок загальною площею 832,8 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що на веб-сайтах в мережі Інтернет за посиланнями: 1) https://dom.ria.com/uk/realty-prodaja-dom-rovno-melrouz-vgeniya-boovogo-lia 20027077.html; 2) https://ua.m2bomber.com/obj/768275033/view/house-sell/rivnenskii=raion-18-11833149/maetok-rivne-beverli-hills-prodam;3)https://obyava.ua/ua/mayetok-rivne-beverli-hillz-prodam17211741.html; 4)https://metry.ua/rovno/borovogo-yevgena-4/prodaga-dom/prodam-mayetok-rivne-beverli-xillz-4846280 – розміщені оголошення про продаж житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що наявність оголошень про продаж нерухомого майна – житлового будинку за адресою:    АДРЕСА_1 , – свідчить про вчинення дій із  твідчуження майна, яке належить Відповідачу, а тому існує потенційна можливість ухилення Відповідача від виконання судового рішення у даній справі внаслідок відчуження ОСОБА_1 належного йому майна.
Окрім того, існують судові провадження, що стосуються майна та грошових коштів, що належать ОСОБА_1 , зокрема у справі №569/7279/18, а відтак наявний ризик того, що зареєстроване за Відповідачем у даній справі майно вибуде із його власності, що призведе до неможливості виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/812/21 за умови задоволення позову.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на неможливість виконання рішень у випадку, якщо вони будуть ухвалені раніше ніж у даній справі, оскільки такі твердження є припущеннями. Крім того, Відповідач стверджує, що його майно значно переви-щує ціну позову.
Посилання на заборону відчуження та арешт майна у інших провадженнях не стосуються даної справи.
Розміщення оголошень будь-якою іншою особою не підтверджені жодними доказами, зокрема, але не виключно, зверненнями власника до агентств нерухомості із вимогами видалити такі оголошення як розміщенні на замовлення невідомих осіб
Крім того, арешт майна в межах ціни позову не позбавляє такого майна Відповідача, а тому безпідставними є посилання на те, що зареєстроване на ім`я Відповідача майно є спільною сумісною власністю подружжя та предметом спору у цивільній справі №569/7279/18.
Крім того, арешт реалізовується з урахуванням приписів Закону України «Про виконавче провадження» та є стадією виконання ухвали про арешт майна та рахунків, тому безпідставним є посилання на накладення арешту в тому числі і на рахунки для виплати заробітної плати та пенсії.

Таким чином, заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, не спричинять Відповідачеві збитків, оскільки накладення арешту стосується майна та грошових коштів, які належать Відповідачу, в межах суми позову у розмірі 35 290  583 грн 22 коп. та є тимчасовими, а за твердженням Відповідача – майна та грошових коштів в нього значно більше, ніж оцінено позов у даній справі, тому таке накладення арешту не призведе до позбавлення скаржника засобів існування.
Посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у даній справі підтверджено поданими належними доказами та є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, про що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку.

Відтак, з мотивів, зазначених вище, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість за-яви про вжиття заходів забезпечення позову та обґрунтованість і законність ухвали суду першої інстанції.
З огляду на викладене, апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню, тому ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін. 
Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнають-ся такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуванї ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 271, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.09.2021 у справі №918/812/21 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали оскарження у справі №918/812/21  повернути до господарського суду Рівнен-ської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.  

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.