ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4983/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 08.07.2020 у виконавчому провадженні №59341884;
- визнати протиправною та скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 14.07.2020 у виконавчому провадженні №59341884;
- визнати протиправною та скасувати постанову про реалізацію предмет іпотеки від 17.02.2021 у виконавчому провадженні №59341884;
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 16.02.2020 у виконавчому провадженні №59341884;
Після відкриття провадження у справі позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог по скарзі, у якій позивач просила визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 08.07.2020 № 59341884.
На обґрунтування своїх вимог зазначала про порушення державним виконавцем вимог законодавства при винесенні та направленні спірної постанови.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позов задоволено. 
В апеляційній скарзі Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 04.06.2019 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Баришівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису   приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу   Завалієва А.А. від 23.11.2017. 
14.06.2019 державним виконавцем Баришівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59341884.
07.07.2020 представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести опис майна позивачки, а саме квартири АДРЕСА_1 .
08.07.2020 державним виконавцем Баришівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП 59341884, якою описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що розташована на 1 поверсі 4-х поверхового житлового будинку та складається з 1 житлової кімнати, загальною площею 35, 60 кв.м., житлова площа 18, 80 кв.м., що належить   боржнику ОСОБА_1 . 
Постановою від 14.07.2020 у ВП № 59341884 призначено суб`єкта оціночної вартості - суб`єкта господарювання ТОВ «АН КОНСТАНТА-ГРУП».
Доказів направлення постанов від 07.07.2020 та 08.07.2020  матеріали справи не містять.
27.07.2020 до відповідача від ТОВ «АН КОНСТАНТА-ГРУП» надійшов звіт про оцінку майна № КG22072020-1.
Листом від 27.07.2020 №59341884 відповідач повідомив учасників виконавчого провадження про результати визначення вартості оцінки майна боржника. 
12.10.2020  Баришівським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області прийнята заявка на реалізацію арештованого майна (ВП №59341884), а саме квартири АДРЕСА_1 .
ДП «СЕТАМ» листами від 16.10.2020 № 6792/08-18-20, від 27.11.2020 № 7712/08-18-20 та від 14.01.2021 № 247/08-18-21 повідомляло   відповідача та учасників виконавчого провадження  про відомості   щодо реалізації предмета іпотеки   шляхом проведення електронних торгів.
Листом від 16.02.2021 № 518/08-14-21 ДП «СЕТАМ» направлено Баришівському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області   протокол проведення електронних торгів № 525646 по лоту № 462806. 
У відповідності до  статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII  (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим  Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що   підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до частини 1статті 13 Закону № 1404-VIII  під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим  Законом  та іншими нормативно-правовими актами.
За правилами частини 1  статті 26 Закону № 1404-VIII  виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно з частиною 1 статті 48 Закону № 1404-VIII  звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
У відповідності до частини 5 вказаної статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із  законом  не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Статтею 50 Закону № 1404-VIII  встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому  законом  порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
Частинами 1 та 2  статті 56 Закону № 1404-VII  закріплено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Згідно з частиною 5 вказаної статті про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до  статті 57 Закону № 1404-VIII  визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
В силу вимог  статті 61 Закону № 1404-VIII  реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій  статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (частина друга  статті 61 Закону № 1404-VIII).
На виконання частин 2, 4 статті 61 Закону № 1404-VIII  наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5  затверджено Порядок реалізації арештованого майна, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 (далі - Порядок №2831/5).
Приписами пункту 1 розділу ІІ Порядку №2831/5 визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до  статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №2831/5 закріплено, що організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку №2831/5 виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.
Пунктом 3 розділу III Порядку №2831/5 встановлено, що організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).
У відповідності до пункту 1 розділу VIII Порядку №2831/5 після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди за організацію та проведення електронних торгів, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно.
Відповідно до пункту 2 розділу VIII Порядку №2831/5 протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується у відповідному особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця).
Таким чином, за результатами проведення електронних торгів автоматично оформлюється протокол за допомогою системи реалізації майна.
Згідно з пунктом 4 розділу X Порядку №2831/5 після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.
Начальник відповідного відділу державної виконавчої служби має затвердити акт про проведені електронні торги не пізніше наступного робочого дня після його подання виконавцем.
У силу вимог пункту 5 розділу X Порядку №2831/5 в акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно; номер лота реалізованого майна.
Пунктом 8 розділу X Порядку №2831/5 встановлено, що акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.
Відтак, вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах.
Відповідно до частини 1  статті 655 ЦК України  за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Отже, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, а покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
Відтак, у разі скасування результатів електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17
Колегію суддів встановлено, що спірне нерухоме майно вже було реалізовано державним виконавцем на торгах і право власності на нього набула інша особа. Тому, рішення у цій справі вплине на права такої особи (набувача майна) як нового власника і добросовісного набувача спірного майна.
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши сутність (характер) спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що спір у цій справі стосується порушеного майнового права позивача та майнових прав інших осіб.
Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого права, який до того ж, не розв`яже спір між ним та особою, яка набула право власності на спірне майно.
Системний аналіз статей 2, 4, 19 КАС України дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням ним владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.
Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 826/367/16.
За приписами пункту 1 частини 1  статті 238 КАС України  суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 319 КАС України  порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
Керуючись статтями  238, 239, 315,  319,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року скасувати.    
Провадження у справі закрити.
Роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду   цивільної юрисдикції, а також про наявність у останньої права протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 23 грудня 2021 р.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        В.П.Мельничук

                                   Суддя                                        О.М.Оксененко