ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Гринчак О.І.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року                                                                                     Справа № 754/10336/21
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,
розглянувши в прядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року у справі 

за позовом                      ОСОБА_1 
до                               Департаменту патрульної поліції,
третя особа на стороні відповідача, 
яка не заявляє самостійні вимоги 
на предмет спору:           поліцейський роти № 4 батальйону № 3 
Управління патрульної поліції у м. Києві 
старший сержанта поліції Масюк Олександр Федорович
про                     визнання протиправною та скасування постанови 
і закриття провадження у справі, 

В С Т А Н О В И В :
          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: поліцейський роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві старший сержанта поліції Масюк Олександр Федорович про визнання протиправною та скасування постанови від 24.06.2021 серії ЕАН № 4396249 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що матеріалами справи підтверджено факт вчинення Позивачем порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.
Крім того, Апелянт зазначає, що законодавством, зокрема п. 30.2 ПДР України забороняється закриття номерний знак у будь-який спосіб.
Разом з тим, Апелянт звертає увагу на те, що номерний знак автомобіля Позивача закритий стороннім предметом, а саме - сіткою.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 та від 17.12.2021 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження з  21.12.2021.
У строк, установлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Разом з тим, 20.12.2021 від Позивача  на електронну пошту суду надійшло повідомлення, в якому він зазначає, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, погоджується з рішенням суду першої інстанції, а також вказує, що він отримав апеляційну скаргу лише 17.12.2021 та не мав змоги реалізувати своє право на відзив і наголошує, що він бажає приймати участь у судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.06.2021 поліцейським старшим лейтенантом поліції батальйону 3, роти 4 Управління патрульної поліції в м. Києві Масюком О.Ф. винесено постанову EAH № 4396249 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Зазначеною постановою на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.
У вказаній постанові встановлено, що 24.06.2021 о 17:39:36 в м. Києві по вул. Науки, 47 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом  Dodge Journey, державний номер НОМЕР_1 , рухався із закритими металевою сіткою номерними знаками, не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки працівником поліції, не пред`явив посвідчення водія та свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу.
Позивач, вважаючи таку постанову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №  1306 (далі - ПДР).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно зі ст. 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п.п. 1.1, 1.3 ПДР Правила відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 9.9 ПДР (б) визначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення води світлом фар.
У ст. 16 Закону № 3353-XII вказано, що водій зобов`язаний мати - посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках. передбачених законодавством, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;
Відповідно до п. 2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
У п. 2.4 ПДР встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1.
Пунктом 2.9 «в» ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.
Відповідно до п. 30.2 ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).
Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.
Згідно з ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом,  не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або  з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці,  закритим іншими предметами,  у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим,  що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.
Нормами Закону № 580-VIII передбачено, що до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.
Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством заборонено наносити будь-яке покриття на номерний знак автомобіля, яке ускладнює його ідентифікацію, та регламентовано відповідальність за вчинення таких дій.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів установила, що матеріалами справи підтверджується закриття номерного знаку автомобіля Позивача сіткою, яка  ускладнює його ідентифікацію.
При цьому, саме такий склад правопорушення зазначено у спірній постанові про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та саме за це до нього застосовано штрафні санкції, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП /т. 1 а.с.8/.
Разом з тим, судова колегія зазначає, що відсутність у такій постанові пункту ПДР, який порушено Позивачем, не спростовує факту вчинення ним такого порушення та/або наявності достатніх правових підстав для його притягнення до відповідальності. 
Водночас, колегія суддів приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Повно та всебічно аналізуючи всі обставини цієї справи, судова колегія відзначає, що у спірній постанові, окрім закриття номерного знаку сіткою, поліціантом також установлено, що Позивач не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки працівником поліції і не пред`явив посвідчення і свідоцтво про реєстрацію ТЗ.
Втім, як вбачається з матеріалів справи, Позивача притягнуто до відповідальності виключно за розміщення на номерному знаку стороннього предмета, а вказані інші обставини враховано, відповідно до приписів ст. 280 КУпАП.
Доводи Позивача щодо порушення поліцейським Масюком О.Ф. порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення спростовуються матеріалами цієї справи та є безпідставними.
Водночас, колегія суддів зазначає, що регламентована ч. 2 ст. 77 КАС України презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі не є абсолютною та відповідно до ч. 1 цієї ж норми позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги і заперечення.
З приводу повідомлення Позивача про те, що він отримав апеляційну скаргу лише 17.12.2021 та не мав можливості реалізувати своє право на відзив, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 286 КАС України ця справа є терміновою, розглядається судом у скорочені строки (десятиденний термін) і з 17.12.2020 до теперішнього часу у Позивача була реальна можливість ознайомитися зі скаргою Відповідача та подати на неї відзив. Доказів, які б підтверджували наявність обставин, які б виключали можливість реалізувати таке право Позивачем суду не надано.
Втім, реалізація особою наданих їй прав залежить від її власного волевиявлення.
З приводу повідомлення Позивача про те, що він бажає приймати участь у судовому засіданні, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 311 КАС України ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2021 ця справа призначена до судового розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін і суд не вбачає підстав для проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини цієї справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.          
Таким чином, апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року - скасуванню, адміністративний позов - залишенню без задоволення.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: поліцейський роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Києві старший сержанта поліції Масюк Олександр Федорович про визнання протиправною та скасування постанови і закриття провадження у справі - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судового рішення виготовлено 23 грудня 2021 р.

Головуючий суддя                                         О.В. Епель

Судді:                                                             Л.В. Губська

                                                                                          О.М. Кузьмишина