Номер провадження: 33/813/1658/21
Номер справи місцевого суду: 523/14578/21 
Головуючий у першій інстанції Кремер І.О. 
Доповідач Колесніков  Г. Я.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Колеснікова Г.Я., 
за участю секретаря - Кузьмук А.В., 
учасники справи:
особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
його захисник - Осьмінін Сергій Дмитрович,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Осьмініна Сергія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1  на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2021 року, ухвалену під головуванням судді Кремера І.О.,

ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст судового рішення 
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.
ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що 28 липня 2021 року близько 17год. 35хв., він, керуючи транспортним засобом мопедом марки «Хонда Діо», н/з НОМЕР_1 , в м.Одеса по пл.Молоді, 17, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager» (а.с.19-23). 

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник Осьмінін С.Д. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі (а.с.26-31).
Зокрема, апелянт посилається на те, що:
- ОСОБА_1 є громадянином Молдови, українську мову не розуміє, тому не розумів що відбувається, за яке правопорушення його зупинили, в чому він винний;
- інспекторами поліції не було виконано вимог щодо залучення перекладача під час складання протоколу та належним чином не роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП;
- після першої спроби прилад «Drager»не визначив наявність алкоголю, ОСОБА_1 висловив сумнів і не погодився з результатами тесту за допомогою технічного приладу, але патрульні поліцейські не роз`яснили йому порядок проведення огляду в медичному закладі в разі незгоди з результатами огляду;
- в порушення вимог Інструкції сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ОСОБА_1 не надавався, інструкція з експлуатації технічного засобу ОСОБА_1 перед проведенням огляду не надавалась, право вимагати надати зазначені документи не роз`яснювали, результат акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не вручений,
- в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено жодних ознак сп`яніння. 
В судовому засіданні  ОСОБА_1 та його захисник Осьмінін С.Д. підтримали доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.2.9а ПДР у вигляді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №144014 від 28 липня 2021 року (а.с.2);
- результатами тесту Драгер, результат позитивний 1,30% проміле (а.с.2а),
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) 
- відеозаписами на CD-диску (а.с.5).
При цьому, суд керувався вимогами ст.ст.130, 245, 252, 254, 255, 256, ч.ч.2,3 ст.266, ст. 276 КУпАП; ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух»; ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395 (далі-Інструкція №1395); Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі-Інструкція №1452/735).
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.
Доводи апеляційної скарги тотожні з доводами захисника Осьмініна С.Д., викладеними в письмових поясненнях до протоколу, які надавалися суду першої інстанції, і яким в мотивувальній частині постанови судом надана правова оцінка. Дані обставини перевірялися судом першої інстанції в повному обсязі та додатково були перевірені апеляційним судом і досліджені відеозаписи, якими підтверджено, що дійсно 28 липня 2021 року близько 17год. 35хв. ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу мопеду марки «Хонда Діо» в стані алкогольного сп`яніння.
Також апеляційний суд зазначає, що ні в запереченнях, наданих суду першої інстанції, ні в апеляційній скарзі взагалі не оспорюються фактичні обставини справи відносно факту перебування водія ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння.
Версію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 є громадянином Молдови та не розуміє українську мову, апеляційний суд вважає надуманою з підстав, наведених в постанові судом першої інстанції.
Крім того, під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 була надана можливість скористатися послугами перекладача, та розгляд справи відкладався для його залучення. Однак, ОСОБА_1 разом зі своїм захисником відмовилися від даної пропозиції. 
Апеляційним судом приймається до уваги той факт, що, зі слів ОСОБА_1 , на території України останній проживає з 1999 року, перебував у зареєстрованому шлюбі до 2020 року. Посвідчення водія в установленому законом порядку йому було видано на території України (в м.Ізмаїлі). За таких підстав, факт розуміння та володіння українською мовою з боку ОСОБА_1 апеляційний суд вважає встановленим. 
Посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено жодних ознак сп`яніння ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки в установленому законом порядку встановлено перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. В такому випадку вказання ознак сп`яніння в протоколі є зайвим і законом не передбачено.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, докази, здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені підчас розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції немає.
При цьому, апеляційний суд вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення інспекторами поліції не було допущено порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі.
А тому висновок суду про винуватість    ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.
З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу захисника Осьмініна Сергія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков