ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2091/21                                                                    

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду міста Києва від  17 грудня 2021 року, суддя Руденко А.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України про визнання дій та рішення протиправними,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окрудного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України в якому просить:
- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення про віднесення позивача до категорії найбільш ризикових платників податків;
- визнати протиправним рішення Державної податкової служби України щодо затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік в частині включення до нього позивача;
- прийняти рішення про компенсацію моральної шкоди та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь позивача моральну шкоду, завдану протиправними діями та рішеннями посадових осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області та Головного управління ДПС у Черкаській області в сумі 1   200   000 грн.
Відповідно до ухвали судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.04.2021, залишеної без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 та постановою Верховного Суду відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі №580/2091/21 в частині позовних вимог про прийняття рішення про компенсацію моральної шкоди та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь позивача моральної шкоди, завданої протиправними діями та рішеннями посадових осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області та Головного управління ДПС у Черкаській області в сумі 1   200   000 грн.
Відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 проведено заміну відповідача Головне управління ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ 43142920) на його правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області (код ЄДРПОУ 44131663).
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 розгляд справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду  від 17 грудня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що  відповідно до листа за №30066/8/23-00-07-1103 від 30.11.2020 Головне управління ДПС у Черкаській області направило до ДПС України проект розділу ІІІ річного плану-графіка на 2021 рік та інформаційно-аналітичну довідку по кожному платнику податків, зокрема, по позивачу. Вказані документи направлені у електронному вигляді.
У інформаційно-аналітичній довідці самозайнятої особи ОСОБА_1 зазначені наступні ризики:
1) високий ступень ризику «Загальна сума витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи, становить більше 75 відсотків загального доходу, задекларованого у такій декларації» (аб. 11, п.п. 1, п. 4 розділу 1V Порядку), відсоток витрат ОСОБА_1 становить:
- за 2017р. 100% обсяг витрат 8475,16 тис. грн поділено на обсяг доходу 8475,16 тис. грн, помножити на 100% (що відповідно відображено в інформаційно-аналітичній довідці (Додаток 3), дані для обчислення взяті з річної декларації про майновий стан і доходи ФОПОСОБА_1 , поданої платником самостійно;
- за 2018р. 98,49% обсяг витрат 2149,69 тис. грн поділено на обсяг доходу 2182,67 тис. грн, помножити на 100% (що відповідно відображено в інформаційно-аналітичній довідці (Додаток 3), дані для обчислення взяті з річної декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік, поданої платником самостійно; за 2019 р. -   98,01% обсяг витрат 701,58 тис. грн поділено на обсяг доходу 715,86 тис. грн, помножити на 100% (що відповідно відображено в інформаційно-аналітичній довідці (Додаток 3), дані для обчислення взяті з річної декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2019 рік, поданої платником самостійно.
2) середній ступінь ризику «Декларування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на рівні податкового кредиту» (аб. 3, п.п. 2, п. 4 розділу 1V Порядку), а саме: за 2018 рік обсяг постачання (податкові зобов`язання) з ПДВ =3350,07 тис. грн (сумарний показник рядка 1 (кол. А), обсяг придбання (податковий кредит з ПДВ =3444,21 грн (сумарний показник рядка (10.1 кол. А);
3)незначний ступінь ризику «Заниження податкового зобов`язання в обсязі, що становить менше 10% суми задекларованих податкових зобов`язань з ПДВ за календарний рік, та/або завищення податкового кредиту з ПДВ в обсязі, що становить менше 5% суми задекларованого податкового кредиту з ПДВ» ((аб. 1, п.п. 3, п. 4 розділу 1V Порядку).
23.12.2020 Державною податковою службою України затверджено план-графік проведення документальних перевірок платників податків на 2021 рік та розміщено на сайті ДПС. Період, що підлягає перевірці - з 01.01.2017 по 31.12.2020, запланований місяць початку перевірки   лютий 2021 року. Вказана обставина підтверджується листом ДПС України №23704/7/99-00-07-04-02-07 від 24.12.2020.
План-графік проведення планових документальних перевірок на 2021 рік був оприлюднений 23.12.2020 на офіційному сайті Державної податкової служби. України ((http://tax.gov.ua).
Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листів, інформаційно-аналітичної довідки, скрин-шоту з сайту ДПС України про план-графік планових документальних перевірок на 2021 рік (з врахуванням коригування); витягом з таблиці Excel щодо розділу 111 плану-графіка «Документальні планові перевірки фізичних осіб» з урахуванням коригування (червень 2021) від 29.06.2021.
Як на час подання  позовної заяви, так і на час  розгляду справи судом першої інстанції наказ про проведення планової документальної перевірки позивача не приймався.
Позивач вважає, що рішення про включення його до плану-графіка документальних перевірок на 2021 рік є протиправним, так як посадовою особою податкового органу безпідставно віднесено його до категорії найбільш  ризикових платників податків. Окрім того, відповідачем було порушено процедуру включення його до плану- графіка проведення перевірок на 2021 рік так як не наведено розрахунку втрат бюджету, не вказано звідки взято суми  нарахованих податків.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам  що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пп. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Підпунктом 75.1.2 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Таким чином, контролюючий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є документальні планові перевірки.
За змістом п. 77.1 статті 77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Відповідно до пункту 77.2 статті 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У силу вимог пункту   77.4 статті 77 ПК України   про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
З метою забезпечення єдиного підходу до формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків розроблений Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, який затверджений   наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року № 524, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 червня 2015 року за №751/27196 (далі Порядок № 524).
Відповідно до пункту 4 Розділу І цього Порядку до плану-графіка відбираються платники податків відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України.
Порядок відбору до плану-графіку платників податків - юридичних осіб, фінансових установ, постійних представництв та представництв нерезидентів встановлено розділом ІІІ Порядку № 524.
Формування переліку платників податків до розділів I та II плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС. При плануванні на I квартал наступного року враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року, на II та III квартали - за попередній рік, на IV квартал - за перше півріччя поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.
До плану-графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов`язкових платежів.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що законодавцем запроваджено ризикоорієнтовний підхід до планування перевірок платників податків, з урахуванням особливостей критеріїв суб`єктів господарювання за ступенями ризику їх господарської діяльності, періодичності проведення планових заходів та переліку питань для їх здійснення.
Тобто, платник податків включається до плану-графіку проведення перевірок залежно від ступеня ризику в діяльності такого платника податків.
При цьому, з наведеного вбачається, що дії контролюючого органу щодо формування, у тому числі затвердження, плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків. І зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків, і відповідно такий акт не порушує права останнього.
Право на проведення документальної планової перевірки позивача   виникає у відповідача лише на підставі виданого наказу, отже саме наказ породжує для позивача певні обов`язки та наслідки.
З огляду на зазначене саме наказ на проведення перевірки як результат реалізації повноваження податкового органу є об`єктом оскарження.
Натомість процес реалізації службових повноважень контролюючих органів не впливає на права, обов`язки чи інтереси позивача, а отже не може бути об`єктом судового оскарження.
Правова позиція у подібній справі була висловлена  Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 826/6376/16.
Таким чином,  колегія судідв  приходить до висновку, що відповідачі при включенні позивача до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік здійснювали власні повноваження на підставі норм чинного законодавства, а сам факт включення позивача до плану - графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік не створює для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення його прав.
Платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки в порядку, встановленому   ст. 81 Податкового кодексу України.
За змістом статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно з частиною третьою статті 9 КАС України   кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.
При цьому, таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване   статтею 55 Конституції України   й конкретизоване у відповідних законодавчих актах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
При вирішенні спору суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).
Правова позиція з цього приводу була висловлена Верховним Судом у справі № 320/7969/17 від 04 лютого 2020,  № 687/1539/16-а від 13 листопада 2019.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Оскільки наслідком розв`язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача, а оскаржувані дії (щодо затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік в частині включення до нього фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в даному випадку не породжують для останнього настання будь-яких юридичних наслідків і безпосередньо не впливають на його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Посилання  позивача на те, що включення його до плану-графіку проведення документальних перевірок платників податків на 2021 рік порушують права позивача, оскільки має вплив на ділову репутацію, є необгрунтованими, оскільки вказані доводи носять характер припущень та не підтверджені жодними доказами.
Колегія суддів враховує також ту обставину, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі №580/934/20 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік в частині включення до нього фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №№580/934/20 визнано протиправними дії службових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття рішення від 04.02.2020 року №19192 про віднесення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до категорії ризикових платників.
Відповідно до зазначеної постанови  встановлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 в адміністративній справі №580/1596/19, визнано протиправним та скасовано рішення комісії про внесення до Журналу ризикових платниківОСОБА_1. , 20.02.2020 комісією ГУ ДПС у Черкаській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 з переліку ризикових платників.
Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції,  на час формування плану-графіка перевірок на 2021 рік рішення про включення позивача до переліку ризикових платників не приймалось.
Окрім того, як убачається з матеріалів справи,  позивач включений до плану-графіка перевірок на 2021 рік з підстав інших, ніж перенесення перевірки, включеної до плану-графіка перевірок на 2020 рік. 
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня  2021 року.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.