Справа № 462/2357/20                                Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/3642/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 44 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук 
                при секретарі: К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на заочне рішення Залізничного районного суду міста Львова від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в: 

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3  16 086 (шістнадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 24 коп. матеріальної шкоди (з яких 3 200 грн. витрати за пошкоджений одяг, 12 886 грн. 24 коп. - витрати на придбання ліків).
У решті позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави 118 грн. 88 коп. судового збору.
               Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що позивачем не надано суду належних доказів понесення ним матеріальних збитків на зазначену суму. Долучені до позову чеки про придбання ліків на суму 12 886 грн. 24 коп. не підтверджують, що саме ці ліки йому були призначені. Крім того, номенклатура придбаних ліків не відповідає лікарським призначенням. На підтвердження понесених витрат пошкодженого одягу ОСОБА_3 надав рекламні сторінки одягу без будь-яких доказів, що саме такий одяг йому було пошкоджено та в такий він був одягнений в момент заподіяння йому шкоди. Отже, витрати за пошкоджений одяг не підтверджено належними та достатніми доказами. Суд першої інстанції належним чином не оцінив докази, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог та безпідставно стягнув з ввідповідача зазначену суму. Згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2018 року, відповідач ОСОБА_1 завдав потерпілому ОСОБА_3 один удар ножем в ділянку правої лопатки. Тобто, фізично пошкоджена лише верхня частина його одягу, до якої не відносяться штани та взуття, а тому підстави для відшкодування їх вартості відсутні. 
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, провадження у справі закрити. 
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній. Просив скаргу задоволити.
       Позивач ОСОБА_3 проти скарги заперечив.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Згідно положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до положень статей ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
       Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
       Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. 
       Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
       Встановлено, що 17.04.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017140060001508 внесено відомості про те, що 17.04.2017 року, близько 01 год. 20 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою свого проживання, у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , тримаючи в руці ніж, маючи умисел на нанесення потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень умисно наніс останньому один удар ножем у ділянку спини з права, заподіявши потерпілому ОСОБА_3 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 169/17 від 25.04.2017 року, одне проникаюче поранення правої половини спини з поступленням крові та повітря у плевральну порожнину, котре заподіяне колюче-ріжучим чи подібним до нього знаряддям незадовго до поступлення потерпілого у лікарню, воно було небезпечним для життя в момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_3 до початку судового розгляду у даному кримінальному провадженні у порядку ст. 128 КПК України звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_1 , у якому просив відшкодувати йому шкоду, завдану внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 , в сумі 213 700 грн., з яких 49 000 грн. - витрати, понесені на лікування та реабілітацію, 3 200 грн. - вартість пошкодженого одягу, 61 500 грн.- неотримана вигода від гастрольних турів; 100 000 грн. - моральна шкода.
Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_1 залишено без змін до набирання вироком законної сили. Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 вирішено рахувати з дня його затримання - з 17.04.2017 року. В строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_1 з  17.04.2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ст. 72 КК України. У задоволенні клопотання захисників Книш О. Я., Лесь І. О. та засудженого ОСОБА_1 про застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовлено. Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 72 713 (сімдесят дві тисячі сімсот тринадцять) грн. 99 коп, з яких 42 713 (сорок дві тисячи сімсот тринадцять) грн. 99 коп. матеріальної та 30 000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди, завданої злочином. В іншій частині цивільного позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 593 грн. 22 коп.
Даний вирок ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 13.12.2018 року залишено без змін.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.04.2020 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13.12.2018 року в частині цивільного позову (щодо матеріальної шкоди) скасовано та призначено у цій частині новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 та стягуючи з ОСОБА_1 12 886 грн. 24 коп. витрат, понесених позивачем на придбання ліків, суд першої інстанції виходив з того, що розмір таких підтверджено копіями відповідних квитанцій та чеків, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 462/2896/17 щодо ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 153-157 крим.спр.). Також суд першої інстанції вважав, що належними доказами, які підтверджують факт понесення ОСОБА_3 витрат на лікування є Витяг-епікприз із медичної картки № 1403/п відділення хірургії грудної клітки ІІ Львівського регіонального фтизіопульмонологічного центру (т. 3, а.с. 189 крим.спр.) ОСОБА_3 , висновок експерта № 169/17 КЗ ЛОР «Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи» Відділення СМЕ при 8-й МКЛ (т. 2, а.с. 101 крим.спр.), довідка Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні, виданої ОСОБА_3 № 690 від 26.04.2017 року (т. 2, а.с. 114 крим.спр.), епікриз-виписка із медичної картки № 1310 ДП «Клінічний санаторій «Карпати» (а.с. 19), аналіз функції зовнішнього дихання від 30.05.2017 року ДП «Клінічний санаторій «Карпати».
З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає зібраним у справі доказам.
Як вбачається зі змісту вироку, кров від нанесеного ОСОБА_3 удару ножем знаходилася на олімпійці, кофті, безрукавці, штанах, шкарпетках, кросівках. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені речі є зіпсованими та не можуть бути відновленими до їх попереднього стану. 
Колегія суддів вважає, що позивач належним чином обґрунтував розмір шкоди, завданої йому внаслідок пошкодження його одягу на суму 3 200 грн, що розрахована за мінімальними цінами аналогічного одягу в мережі інтернет (а.с. 64-68, 74).
Придбання позивачем ліків на суму 12 886 грн. 24 коп. колегія суддів також вважає обгрунтованою, оскільки така відповідає реально понесеним витратам позивача на лікування важкого тілесного ушкодження, завданого неправомірними діями відповідача.
Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в: 
  
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Залізничного районного суду міста Львова від 01 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 11 квітня 2022 року.

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді:                О. М. Ванівський 

                                                                               О. Я. Мельничук