УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/7426/21 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М. 
Категорія 3 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №295/7426/21 за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , законними представниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк»
на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 11 серпня 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Полонця С.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , законними представниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Просило визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти їх із реєстраційного обліку.
Позов обґрунтовувало тим, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 09 листопада 2020 року в цивільній справі №295/12268/20 із ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» стягнуто 455 536,92 грн. кредитної заборгованості. Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. 11 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження №64482911 із примусового виконання вищевказаного рішення суду. 16 лютого 2021 року здійснений опис та арешт належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 . З метою реального виконання судового рішення розпочатий процес звернення стягнення на вищевказану квартиру. ОСОБА_4 є неповнолітньою, у зв`язку з чим приватний виконавець звернувся до органу опіки та піклування з проханням надати дозвіл на реалізацію описаної та арештованої квартири. Рішенням виконкому Житомирської міської ради від 03 березня 2021 року №240 у наданні дозволу відмовлено. Оскільки на предмет іпотеки розпочато звернення стягнення в межах відкритого виконавчого провадження та кредитні кошти були отримані ОСОБА_1 безпосередньо для придбання квартири, то такі обставини, на думку позивача, є підставою для виселення всіх громадян, що зареєстровані в описаній квартирі. Позивач запевняє у тому, що оскільки за положеннями частин третьої та четвертої ст.109 ЖК Української РСР факт звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, то суть виселення полягає у визнанні осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та знятті їх із реєстраційного обліку.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 11 серпня 2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/4225/21 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, АТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення приписів п.6 частини першої ст.251 ЦПК України та неврахування обов`язкових позицій Верховного Суду і Верхового Суду України, висловлених у постановах від 03 травня 2018 року в справі №752/9802/17 і від 01 лютого 2017 року №6-1957цс16, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підставою для пред`явлення позову в даній справі став факт звернення стягнення на житлове приміщення у виконавчому провадженні в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості у сумі 455 536,92 грн. У той же час у справі №295/4225/21 АТ «ОТП Банк» звернулося із позовом про стягнення кредитної заборгованості до ОСОБА_2 . Отже, підстави позову в даній справі не належать до предмету, який досліджується у справі №295/4225/21. Окрім того, суд безпідставно зупинив провадження у зв`язку з можливою суб`єктивною поведінкою ОСОБА_2 , чим грубо порушив принципи законності та неупередженого судового розгляду. Також від ухваленого рішення у іншій справі розгляд даного спору не залежить, адже предмет дослідження у цій справі не може бути з`ясований у справі №295/4225/21.

Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. у відзиві просить апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали. За положеннями частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Сторони та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від представника органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи без її участі. У заяві одночасно зазначено про непідтримання позовних вимог щодо ОСОБА_4 , оскільки дитина має право проживання та користування житлом.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. спрямувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

ОСОБА_2 у своїй заяві просить розглядати справу без неї та її представника.

Інші сторони про дату, час і місце розгляду справи також повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не скеровували. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. За таких обставин, неявка інших сторін також не перешкоджає розгляду справи (ст.372 ЦПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступним мотивів.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п.6 частини першої ст.251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що у разі сплати відповідачем ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду в справі №295/4225/21 банк не буде мати підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце лише у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 та у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року в справі № 308/5006/16-ц, від 07 листопада 2018 року в справі №1522/27468/12, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

За таких обставин, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який полягає в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у цій справі має значення для цивільної справи, яка розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову в цій справі є визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття їх з реєстраційного обліку.

У цивільній справі №295/4225/21 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості предметом розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 455 536,92 грн.

Наявність спору в цивільній справі №295/4225/21 не впливає на вирішення спору в даній справі, оскільки в цивільній справі №295/4225/21 не вирішуються питання, що стосуються підстав позову даної справи, а також обставин від яких залежить можливість її розгляду. 

Отже, відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №295/4225/21, оскільки обставини, які належить з`ясувати та встановлювати в справі №295/4225/21 не мають преюдиційного значення для розгляду по суті даної справи. Підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Окрім того, ухвалою від 11 червня 2021 року суд першої інстанції вирішив розглядати спір в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив справу в судове засідання для розгляду по суті (а.с.66). Ухвали про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням не виносив. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться (частина третя ст.279 ЦПК України). 

Разом із тим, за положеннями частини третьої ст.210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої ст.251 та пунктами 1-3 частини першої ст.252 цього Кодексу.

Отже, всупереч імперативного припису частини третьої ст.210 ЦПК України суд першої інстанції на стадії розгляду справи по суті зупинив провадження у справі з підстав, передбачених п.6 частини першої 251 ЦПК України, що є грубим порушенням норм чинного цивільно-процесуального законодавства та неприпустимим.

Зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції у такий спосіб порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №761/40264/17, зупинивши провадження у справі, суд порушує право позивача на розумні строки розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи і такі критерії, як складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер» проти Франції).

Із урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року тощо).

Згідно з п.4 частини першої ст.379 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив норми матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у даній справі з підстав п.6 частини першої ст.251 ЦПК України, порушив норми процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 11 серпня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: