Справа № 991/798/22
Провадження № 1-кс/991/808/22

УХВАЛА

8 лютого 2022 року                                                                        м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника власника майна – адвоката ОСОБА_3 ,
детектива ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 52021000000000081 від 09.02.2021.

(1)Короткий виклад змісту поданого клопотання
04.02.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання про скасування арешту.
Відповідно до його змісту Національним антикорупційним бюро України (далі – НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000081 від 09.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.
21-22.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого вилучено, серед іншого, ноутбук Lenovo G50-45 s/n: PF02JGP4 з зарядним пристроєм та мобільний термінал GlobalMe 4G Wireless Data Terminal s/n: UG3_MLCH1801165624 IMEI 864652034657968 – роутер.
29.09.2021 ухвалою слідчого судді на ці речі накладено арешт, мотивуючи це тим, що доступ до пристроїв обмежено логічним захистом, який власник майна детективам не повідомив.
Обґрунтовуючи необхідність скасування арешту, адвокат зазначає, що станом на 01.02.2022 пристрої перебувають у володінні органу досудового розслідування уже 130 днів, що, на думку представника власника пристроїв, є надмірним часовим проміжком, впродовж якого можна було збити усі необхідні процесуальні дії із цим майном. 
За твердженнями адвоката, на цей час детективом за участю спеціаліста було здійснено огляд ноутбука та відомості, які цікавлять орган досудового розслідування, - скопійовано на носій інформації.
Мобільний же телефон, за словами представника власника майна, виконує єдину функцію – роздачі інтернету, на нього не може бути записано будь-яку інформацію.
Адвокат ОСОБА_3 вважає, що на цей час необхідність у продовженні існування цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала, тому його необхідно скасувати та повернути вилучені пристрої власнику. Також адвокат пропонує альтернативну опцію у випадку неможливості скасування арешту з майна повністю – зняти обмеження щодо заборони користування ним ОСОБА_5 та передати майно на його відповідальне зберігання.
(2)Позиції учасників кримінального провадження
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити повністю. При цьому він уточнив прохальну частину клопотання, просив скасувати арешт із вказаного мобільного терміналу, але іншого ноутбуку - Lenovo IdeaPad S145 НОМЕР_1 IGM s/n: PF28XXKC з зарядним пристроєм.
Детектив ОСОБА_4 надав для дослідження письмові заперечення, а також копії документів на підтвердження обставин, що необхідність у арешті пристроїв не відпала. Вказав, що під час досудового розслідування проведено огляд ноутбуку, під час якого встановлено, що у ньому містяться файли, що мають значення для досудового розслідування. Однак, що стосується мобільного терміналу, то він був вилучений в приймальні, де було три робочі місця, тому власник пристрою невідомий. Цей пристрій заблокований, детективи не можуть переглянути його вміст та після чого повернути власнику. Операційна система – Android, яка дозволяє встановити програмне забезпечення таке ж як у мобільному телефоні, дає можливість встановити месенджери. Підсумовуючи, детектив не вбачав підстав для скасування арешту на цьому етапі досудового розслідування.
(3)Мотиви, з яких виходив слідчий суддя під час розгляду клопотання
Абзац 2 ч. 1 ст. 174 КПК передбачає дві окремі підстави, які дають слідчому судді можливість скасувати арешт майна повністю чи частково, якщо:
-в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або ж;
-арешт накладено необґрунтовано.
У своєму клопотанні адвокат посилається саме на першу обставину, яка у контексті вказаних адвокатом  ОСОБА_3 доводів підлягає дослідженню слідчим суддею.
Слідчий суддя вважає, що наразі відпала необхідність у арешті ноутбуку. Однак, потреба у застосуванні цього заходу забезпечення стосовно мобільного терміналу досі існує.
Так, НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000081 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.
21-22.09.2021 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку вилучено, зокрема: мобільний термінал GlobalMe 4G Wireless Data Terminal s/n: UG3_MLCH1801165624, IMEI: НОМЕР_2 та ноутбук Lenovo IdeaPad S145 15IGM s/n: PF28XXKC з зарядним пристроєм.
Ухвалою слідчого судді від 29.09.2021 накладено арешт на вказане майно. Метою арешту мобільного терміналу та ноутбуку вказано потребу у збереженні їх як речових доказів.
З 05.11.2021 по 11.11.2021 проведено огляд ноутбуку, під час якого відомості із нього скопійовано (створено побітову копію).
23.09.2021 проведено огляд мобільного терміналу GlobalMe, однак через те, що термінал містив логічний захист у вигляді паролю, вміст його не вдалось оглянути.
Пункт перший ч. 2 ст. 170 КПК дозволяє накладення арешту на майно, у випадку відповідності його ознакам, вказаним у ст. 98 КПК. Остання визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Необхідність визнання електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку речовими доказами зумовлена саме потребою у збереженні інформації, що може міститися у цих пристроях, а також дослідженні їх властивостей (в т.ч. встановлення часу та місця створення файлів, перевірки наявності видалених відомостей та за можливості їх відновлення). Як тільки інформацію із пристрою скопійовано, перевірено його необхідні властивості, це в процесуальному порядку зафіксовано, необхідність у збереженні приладів зникає, що вказує на необхідність скасування заходів забезпечення кримінального провадження у зв`язку із досягненням мети їх застосування.
Крім цього, слід зважати, що головною особливістю електронного документа (в т.ч. відомостей, що містяться у ноутбуці) є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (файл) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Як встановлено, інформацію із ноутбуку детективами скопійовано, ноутбук оглянуто на предмет видалених файлів, що зафіксовано у протоколі, тому слідчий суддя дійшов до висновку, що наразі відпала потреба у арешті вилученого пристрою.
Втім, доступ до вилученого мобільного терміналу досі обмежено. Власником не повідомлено паролів захисту, встановленого у гаджеті, детективам, що обмежує їх у можливості безперешкодного дослідження пристрою та копіювання наявної у ньому інформації.
Твердження стосовно неможливості збереження на мобільному терміналі слідчий суддя відкидає, оскільки наразі неможливо достеменно пересвідчитися у таких технічних можливостях пристрою. При цьому, будь-яких документів щодо функціональних характеристик мобільного терміналу не надано.
Вказане зумовлює подальшу дію арешту зазначеного мобільного терміналу.
Адвокат також зазначає про неспівмірність між обмеженнями, яких зазнає власник майна, а також завданнями кримінального провадження.
Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Слідчий суддя враховує ту обставину, що з часу вилучення пристрою минуло близько п`яти місяців. На противагу цьому, детективами НАБУ розслідуються обставини можливого вчинення особливо тяжкого корупційного злочину, до якого можуть бути причетні службові особи державного підприємства.
Зважаючи на це, слідчий суддя переконаний, що тимчасові обмеження, яких наразі зазначає власник майна, є незначними. Мобільний термінал не є занадто вартісним майном. У сучасних реаліях можливим є перенесення (копіювання) даних з цього пристрою. Тому арешт цього майна не призвів до певних надмірних обмежень прав власності. Крім того, слідчий суддя зважає на значення вказаного майна для повного та всебічного встановлення обставин у кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому досі триває.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба у дії цього заходу забезпечення кримінального провадження стосовно мобільного терміналу на цей час не відпала, зважаючи на його значення для розслідування та відсутність у детективів до цього часу повного доступу до пристрою задля копіювання наявної у них інформації, на відміну від ноутбуку.
В частині вимог клопотання щодо зобов`язання повернути вилучене майно необхідно відмовити, адже такий обов`язок безпосередньо виникає у результаті скасування арешту майна, і тому не повинен окремо визначатись слідчим суддею.
Відтак, клопотання адвоката ОСОБА_3 слід задовольнити частково.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити частково;
-скасувати арешт з ноутбука Lenovo IdeaPad S145 НОМЕР_1 IGM s/n: PF28XXKC з зарядним пристроєм;
-в іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст оголошено 14.02.2022 о 17:00 год.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1