ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2021 р.           Справа№ 910/22693/17
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Станіка С.Р. 

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.
за участю представників згідно протоколу судового засідання від 07.12.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 (повний текст ухвали складено та підписано 06.09.2021)
за заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 
про поновлення строку для пред`явлення наказів до виконання
у справі №910/22693/17 (суддя Турчин С.О.)
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 
до ОСОБА_1 
про розірвання договору купівлі-продажу та витребування майна

в с т а н о в и в:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області   (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1   (відповідач), в якому просить суд: 
розірвати договір купівлі-продажу державного майна об`єкта незавершеного будівництва «корпус 2-Б» від 08.01.2003 року №2-НБ-ЗД;  
витребувати у громадянина України ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва «корпус 2-Б», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати його Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області шляхом підписання акту приймання-передачі згідно з вимогами Порядку повернення у державну власність об`єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 32.
Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням відповідачем договору купівлі-продажу державного майна об`єкта незавершеного будівництва «корпус 2-Б» від 08.01.2003 року № 2-НБ-ЗД.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 залучено до участі у справі №910/22693/17 у порядку процесуального правонаступництва позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Київській області його правонаступника - Регіональне  відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 позов задоволено частково, розірвано договір купівлі-продажу державного майна об`єкта незавершеного будівництва «корпус 2-Б» від 08.01.2003 року №2-НБ-ЗД, укладений між ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та Регіональним  відділенням Фонду державного майна України по Київській області (ідентифікаційний код 19028107), витребувано у громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )  об`єкт незавершеного будівництва «корпус 2-Б», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати його Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м.Київ, ПРОСПЕКТ ГОЛОСІЇВСЬКИЙ, будинок 50, ідентифікаційний код  43173325) шляхом підписання акту приймання-передачі, стягнуто з ОСОБА_1  ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м.Київ, ПРОСПЕКТ ГОЛОСІЇВСЬКИЙ, будинок 50, ідентифікаційний код  43173325) витрати зі сплати судового збору  у сумі 3200,00 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду 25.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №910/22693/17 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №910/22693/17 залишено без змін.
13.05.2021 на виконання вказаного рішення видано відповідні накази.
27.07.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення наказів до виконання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 розгляд заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про поновлення строку для пред`явлення наказів до виконання призначено на 02.09.2021.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про поновлення строку для пред`явлення наказів до виконання задоволено. Поновлено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях строк на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/22693/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  витрати зі сплати судового збору у сумі 3200,00 грн. Поновлено Регіональному   відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях строк на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021  у справі №910/22693/17 про витребування у  громадянина України ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва «корпус 2-Б», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати його Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  шляхом підписання акту приймання-передачі.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про поновлення строку для пред`явлення наказів до виконання.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 є незаконною та необґрунтованою з підстав, що будуть зазначені скаржником після отримання ним оскаржуваної ухвали, оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали. 
Тому, з метою дотримання строків на апеляційне оскарження, скаржник звертається з апеляційною скаргою, яка буде доповнена обґрунтуваннями незаконності та необґрунтованості ухвали Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 після її отримання скаржником.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (складу суду) апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/22693/17 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.
У зв`язку зі перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.10.2021 у справі №910/22693/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021, розгляд справи призначено на 25.11.2021.
У судове засідання 25.11.2021 з`явився представник відповідача.
Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях у судове засідання 25.11.2021 не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи  повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору, колегія суддів відклала розгляд справи №910/22693/17 на 07.12.2021.
07.12.2021 через канцелярію суду від апелянта ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі у зв`язку з перебуванням останнього в іншому судовому засіданні. У вказаному клопотанні відповідач також зазначає, що повністю підтримує подану ним апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
У судове засідання 07.12.2021 представники Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ОСОБА_1 не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Враховуючи викладене, а також клопотання апелянта про розгляд справи без його участі, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч.1, п.1 ч.3 ст.202, ч.12 ст.270      ГПК України   вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки, учасники процесу про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Участь представників сторін, що не з`явилися, у судовому засіданні 07.12.2021 судом обов`язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та про витребування додаткових доказів не надходило.
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
У відповідності до   ст. 269 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1   ст. 270 Господарського процесуального кодексу України   у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,  дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Як було зазначено вище, оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про поновлення строку для пред`явлення наказів до виконання задоволено. Поновлено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях строк на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/22693/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  витрат зі сплати судового збору  у сумі 3200,00 грн. Поновлено Регіональному   відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях строк на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021  у справі №910/22693/17 про витребування у  громадянина України ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва «корпус 2-Б», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати його Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  шляхом підписання акту приймання-передачі.
Мотивуючи ухвалу, місцевий суд зазначив, що оскільки строк для пред`явлення наказів до виконання позивачем було пропущено з незалежних від нього причин, рішення суду у справі №910/22693/17 залишається невиконаним, місцевий суд вважає причину пропуску стягувачем строку на пред`явлення наказів до виконання поважною, а заяву стягувача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
При цьому, в обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 є незаконною та необґрунтованою з підстав, що будуть зазначені скаржником після отримання ним оскаржуваної ухвали, оскільки в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали. 
Проте, доповнень щодо обґрунтування незаконності та необґрунтованості ухвали Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 скаржником до апеляційного суду на час розгляду справи подано не було.
Апеляційний суд зазначає, що про відкриття провадження у справі №910/22693/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 та призначення її до розгляду на 25.11.2021 скаржника було повідомлено 02.11.2021 (згідно довідки про доставку електронного документа, що міститься в матеріалах справи). Крім того, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 25.11.2021 та під розписку повідомлений, що розгляд його апеляційної скарги відкладено на 07.12.2021.
Так, згідно ч.1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.
Враховуючи наведене, на переконання судової колегії, апелянт міг скористатися своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, текстом оскаржуваної ухвали від  02.09.2021 та мав достатньо часу для подання доповнень щодо обґрунтування її незаконності.
При цьому, згідно ч.4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Так, зі змісту наведеної норми слідує, що пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.
Вказана норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку.
Як вірно зазначено місцевим судом, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник посилається на те, що накази на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №910/22693/17, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду 25.02.2021, видані судом лише 13.05.2021. Накази дійсні для пред`явлення  до виконання до 25.05.2021. Однак, позивач отримав накази суду  лише 09.06.2021, тобто вже після закінчення строку на пред`явлення виконавчого документу, що унеможливлює направлення цих наказів до виконавчої служби.    
Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.
При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
У той же час, поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо поновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.
Враховуючи вказане вище, господарський суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Як зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №910/22693/17 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях задоволено частково.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив   рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.
Постановою Північного апеляційного господарського суду 25.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №910/22693/17 залишено  без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 у справі №910/22693/17 залишено без змін.
Повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду підписано 29.04.2021.
12.05.2021 Північним апеляційним господарським судом направлено до  Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/22693/17.
Після повернення матеріалів  справи №910/22693/17, 13.05.2021 Господарським судом міста Києва на виконання вище вказаного рішення видано  накази  про  стягнення з ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  витрати зі сплати судового збору  у сумі 3200,00 грн та про витребування у  громадянина України ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва «корпус 2-Б», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати його Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях  шляхом підписання акту приймання-передачі.
Згідно із  ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
У відповідності до наведеної норми, накази  Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/22693/17 дійсні для пред`явлення до виконання до 25.05.2021.
Як підтверджено наявними у матеріалах справи наказами з відмітками про отримання позивачем, останній виконавчі документи по справі №910/22693/17 отримав 09.06.2021, тобто, після строку на пред`явлення виконавчих документів  до виконання.
Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що наведені обставини підтверджують доводи позивача про пропуск строку для пред`явлення наказів Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/22693/17 до виконання з незалежних від позивача причин.
Враховуючи викладене, та оскільки строк для пред`явлення наказів до виконання позивачем було пропущено з незалежних від нього причин, рішення суду у справі №910/22693/17 залишається невиконаним, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що причина пропуску стягувачем строку на пред`явлення наказів до виконання є поважною, а заява стягувача - обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/22693/17 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/22693/17 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/22693/17 залишити без змін.
3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/22693/17 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.                                                                                                            

                                                                         Повний текст підписано 20.12.2021. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                С.Р. Станік