ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  918/964/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шпорт В.В.,
представників учасників справи: 
від позивача: не з`явився, 
від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Петухов М.Г., Гудак А.В., Мельник О.В.
від 27.09.2021

за позовом  ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Богоявленська 4А"
про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку   "Богоявленська 4А",

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач/Скаржник) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Богоявленська 4А" (далі - Відповідач/ОСББ "Богоявленська 4А"),  в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів ОСББ   "Богоявленська 4А", оформлене протоколом від 29.12.2016 №2.
2.          В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що у листопаді 2018   року з Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо про наявність у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області судової справи №569/19612/18 за позовом ОСББ "Богоявленська 4А" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Після ознайомлення його представника з матеріалами справи йому стало відомо про наявність протоколу №2 загальних зборів ОСББ "Богоявленська 4А", проведених 29   грудня 2016 року за адресою місцезнаходження багатоквартирного будинку: АДРЕСА_1 .
3.          Позивач вважає, що вказане рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є незаконним, порушує його права та охоронювані законом інтереси, так як він не був повідомлений про проведення 29 грудня 2016 року зборів ОСББ "Богоявленська 4А" у визначений законом та статутом ОСББ "Богоявленська 4А" спосіб.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
4.          Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.07.2021 у справі №918/964/20 позов Позивача до Відповідача про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів ОСББ "Богоявленська 4А" задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Богоявленська 4А", оформлене протоколом від 29.12.2016 №2. Відмовлено у задоволенні позову в частині скасування      рішення загальних зборів ОСББ "Богоявленська 4А", оформленого протоколом від 29.12.2016 №2. 
5.          Суд першої інстанції зазначив, що вказаний спір пов`язаний з реалізацією загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку права на управління юридичною особою, тому його слід розглядати за правилами господарського судочинства.
6.          При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції застосував положення статей 80, 81, 85, 86, 385 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 1, 6, 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та виходив з того, що Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт неповідомлення його у спосіб, передбачений законом та статутом Відповідача, про проведення 29 грудня 2016 року загальних зборів Відповідача, а тому рішення загальних зборів не може вважатися дійсним.
7.          У частині вимог про скасування рішення загальних зборів Відповідача, оформленого протоколом від 29.12.2016 №2, суд першої інстанції вказав, що законодавчі акти України не наділяють суди правом на скасування актів інших суб`єктів окрім як органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування, а тому відмовив у позові в цій частині.
8.          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021  у справі №918/964/20 апеляційну скаргу Відповідача задоволено. Рішення Господарського суду Рівненської області від 13.07.2021 у справі №918/964/20 скасовано в частині задоволення позову про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Богоявленська 4А", оформленого протоколом від 29.12.2016 №2. У цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. У решті рішення Господарського суду Рівненської області від 13.07.2021 у справі №918/964/20 залишено без змін з викладенням його резолютивної частини в редакції: "У позові   ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Богоявленська 4А" про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів ОСББ   "Богоявленська 4А" відмовити.".
9.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що Позивач був повідомлений про проведення зборів ОСББ   "Богоявленська 4А" шляхом надіслання відповідного поштового відправлення рекомендованим листом, а також не містять інших належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні статей 77-78 ГПК України на підтвердження обставин повідомлення Позивача в інший письмовий спосіб про проведення 29 грудня 2016    року зборів ОСББ "Богоявленська 4А".
10.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт неповідомлення його у спосіб, передбачений законом та статутом Відповідача, про проведення 29   грудня 2016 року загальних зборів ОСББ "Богоявленська 4А", а відтак рішення загальних зборів ОСББ "Богоявленська 4А", оформлене протоколом від 29.12.2016 №2, не може вважатися дійсним.
11.          Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що Відповідач подав до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності у цій справі.
12.          Суд апеляційної інстанції констатував, що з обставин справи вбачається, що Позивач міг довідатися про своє порушене право ще в липні 2017 року, а тому враховуючи норми ЦК України щодо загального строку позовної давності та його перебігу, Позивач міг звернутися до суду з позовом у строк до липня 2020 року, однак позов було подано з пропуском позовної давності. Тому суд дійшов висновку, що у позові в частині визнання недійсним рішення зборів ОСББ "Богоявленська 4А", оформленого протоколом від 29.12.2016 №2, слід відмовити у зв`язку із пропуском позовної давності.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументів учасників справи
13.          25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021, у якій просив скасувати вказану постанову суду апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.
14.          Скаржник підставами касаційного оскарження рішення суду визначив пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.08.2021 у справі №914/1560/20 та від 06.05.2021 у справі №903/323/20, щодо застосування статей 256, 257 та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 
15.          Водночас Скаржник зазначив про те, що у випадку, якщо касаційний суд дійде висновку про неподібність правовідносин у справі №908/964/20 та №914/1560/20, Скаржник просить застосувати пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду про застосування пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України саме до позовних вимог, у яких відповідачем є ОСББ.
16.          Скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції було необґрунтовано застосовано позовну давність до вимоги про визнання недійсним рішення  загальних зборів Відповідача, оскільки не було враховано, що відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258, 362, 559 ЦК України, продовжуються на строк дії карантину. Також Скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлення моменту, коли особа могла дізнатися про порушення своїх прав.
17.          Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити касаційну скаргу без задоволення.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій 
18.           ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та є співвласником квартири, розміщеної за вказаною адресою.
19.          28 грудня 2016 року було проведено державну реєстрацію ОСББ    "Богоявленська   4А" відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань.
20.          За поясненнями представника Відповідача      Розпорядженням міського голови м.   Рівне від 18.02.2016 №37-р "Про перейменування топонімічних об`єктів м. Рівного" змінено назву АДРЕСА_1 на "АДРЕСА_1" і у Статуті Відповідача зазначено, що місцезнаходження ОСББ "Богоявленська   4А" - вул.   Богоявленська, будинок 4а.
21.          29 грудня 2016 року було проведено загальні збори ОСББ "Богоявленська 4А", рішення яких оформлені протоколом №2.
22.          На вказаних зборах на порядок денний поставлені такі питання:
1.Затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2017 рік у розмірі: 3,16 грн за 1 кв. м. загальної площі квартири.
2.Затвердження кошторису на 2017 рік.
3.Вирішення питання про участь у Муніципальній програмі з енергозбереження на 2017 рік (капітальний ремонт системи водопроводу, каналізації і опалення).
23.          За результатами розгляду питань порядку денного загальними зборами були прийняті такі рішення:
1) Встановити внески на утримання будинку та прибудинкової території з 01 січня 2017 року в розмірі 3,16 грн за 1 кв. м. загальної площі.
2) Затвердити запропонований кошторис на 2017 рік.
3) Прийняти участь у Муніципальній програмі сталого розвитку міста Рівного на 2013 - 2017 роки з енергозбереження.
24.          Відповідно до п. 2 розділу ІІІ, п. 1 розділу V Статуту ОСББ "Богоявленська 4А" вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Співвласник має право, зокрема: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному Законом і статутом об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання.
25.          На думку Позивача, вищевказане рішення   загальних зборів Відповідача   є незаконним, порушує його права та охоронювані законом інтереси, оскільки його не було повідомлено про скликання загальних зборів у визначений законодавством чи статутом Відповідача спосіб.
26.          Крім того, у матеріалах справи наявні виписки по рахунку Відповідача, з яких судами встановлено, що Позивач у березні та липні 2017 року перерахував Відповідачу грошові кошти в сумі 311 грн 58 коп. та   314 грн 42 коп. із призначеннями платежів "утримання будинку та прибудинкової території".
27.          У Висновку експерта Рівненського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 13.07.2020 №9754/20-54 зазначено, що Дослідженням підпису в рядку 15 напроти прізвища ОСОБА_1 другого аркуша із заголовком " АДРЕСА_1 " у Додатку до протоколу №2 ініціативної групи від 10.12.2016 "Список Власників квартир будинку    АДРЕСА_1 , повідомлених про проведення загальних зборів, які відбудуться 29 грудня 2016 року о 18:00 год за адресою:  АДРЕСА_1 "      встановлено, що вони виконані за допомогою знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом нанесення зображення (літери, цифри та інші знаки при загальній подібності з друкарськими мають не стандартну будову (неоднакова будова і розмір однойменних літер, неоднакова відстань між знаками, неправильна форма овалів і напівовалів і т.п.); нерівномірне розташування барвника в штрихах; нечіткі, нерівні краї штрихів; штрихи знаків утворенні багаточисельними хаотично розташованими різнокольоровими взаємно перекривавшимися крапками).      
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
28.          Цивільний кодекс України
Стаття 15. Право на захист цивільних прав та інтересів
1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом
1.Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 256. Поняття позовної давності
1. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Стаття 257. Загальна позовна давність
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Стаття 261. Початок перебігу позовної давності
1.          Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Стаття 267. Наслідки спливу позовної давності
3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Стаття 385. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку
1. Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
2. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
29.          Закон України "Про об`єднання співвласників  багатоквартирного будинку"
Стаття 1. Визначення термінів
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Стаття 4. Мета створення об`єднання та його статус
Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Стаття 6. Створення об`єднання. Скликання і проведення установчих зборів об`єднання 
Об`єднання  може  бути  створено  лише  власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі  збори об`єднання   у   новозбудованих багатоквартирних  будинках  можуть бути проведені після державної реєстрації права  власності на  більше  половини  квартир  та нежитлових приміщень у такому будинку.
Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка  складається  не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень.
Повідомлення про  проведення установчих зборів направляється ініціативною  групою  не  менше  ніж за 14 днів до дати проведення установчих  зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається  кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення   (рекомендованим   листом).   У повідомленні   про проведення  установчих  зборів  зазначається,  з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. 
Стаття 10. Статутні органи об`єднання
Органами  управління об`єднання є загальні   збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. 
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. 
Загальні   збори   скликаються і проводяться  в  порядку, передбаченому   цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або   ініціативною   групою  з  не  менш  як  трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.
Рішення загальних зборів,  прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. 
Рішення загальних зборів оприлюднюється.  У  передбачених статутом або рішенням загальних зборів  випадках воно може  бути надане   співвласникам   під   розписку   або направлене  поштою (рекомендованим листом). 
Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами)  загальних  зборів,  затвердженими  такими рішеннями документами та робити з них копії.
Рішення загальних  зборів  може  бути  оскаржене  в  судовому порядку. Кожний  співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів,  пропорційну  до  частки  загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень,   розташованих у багатоквартирному  будинку.  Якщо одна  особа є власником квартир (квартири)  та/або  нежитлових  приміщень,  загальна  площа  яких становить  більш  як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має  один  голос  незалежно  від  кількості  та  площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Статутом  об`єднання  може  бути  встановлено  інший  порядок визначення  кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.
30.          Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"
5. Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнити пунктами 12-14 такого змісту:
"12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293  ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.
II. Прикінцеві та перехідні положення
1.          Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.
31.          Господарський процесуальний кодекс України 
Стаття 4. Право на звернення до господарського суду
2. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Стаття 13. Змагальність сторін
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Стаття 74. Обов`язок доказування і подання доказів
1.          Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Стаття 77. Допустимість доказів
1. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Стаття 86. Оцінка доказів
1.          Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
2.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
3.          Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Стаття 236. Законність і обґрунтованість судового рішення
1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
32.          Відповідно до ч.1 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
33.          Скаржник наводить доводи про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права щодо позовної давності, внаслідок чого необґрунтовано застосував позовну давність до спірних правовідносин.
34.          На думку Скаржника, судом апеляційної інстанції не було враховано продовження законом строків позовної давності, встановлених ст. 257 ЦК України, під час дії карантину, встановленого Постановами Кабінету Міністрів України.
35.          Так, суд першої інстанції зазначив, що у відзиві на позов Відповідач вказав, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку із пропуском позовної давності, у зв`язку з тим, що Позивач у грудні 2016 року знав про протокол від 29.12.2016 № 2, оскільки був присутній на таких зборах; таке рішення доведене до відома жителів шляхом вивішування повідомлень на дошках оголошень при вході в усі під`їзди будинку; Позивач добровільно виконував спірне рішення, сплачуючи внески на утримання будинку у 2017 році.
36.          Суд першої інстанції встановив часткове порушення прав Позивача та дійшов висновку про часткове задоволення позову, однак не надав правової оцінки поданій заяві Відповідача про застосування позовної давності.
37.          Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що суд першої інстанції не врахував заяву Відповідача про застосування позовної давності та відповідно не застосував норми матеріального права про позовну давність.
38.          Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
39.          Вжиті у   статті 261 ЦК України   терміни "довідався" та "міг довідатися" дають підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. 
40.          Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України   про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
41.          Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. При цьому аргументи відповідача, що про порушене право позивач міг дізнатися раніше, ніж він стверджує, мають ґрунтуватись не на можливих, а на конкретних обставинах, що підтверджуються наданими у справі належними доказами, за яких суд може однозначно (достеменно) встановити момент, коли особа могла довідатись про порушення його прав.
42.          Позивач, заперечуючи проти пропуску позовної давності, неодноразово посилався на те, що він дізнався про рішення зборів Відповідача, оформлене протоколом від 29.12.2016 №2, лише після ознайомлення його представником із матеріалами судової справи №569/19612/18.
43.          Однак Позивач ні у відповіді на відзив в суді першої інстанції, ані у відзиві на апеляційну скаргу не зазначив конкретну дату ознайомлення його представника з матеріалами судової справи №569/19612/18, а суди не встановили доказів на підтвердження зазначеного.
44.          Разом з тим, Позивач зазначив, що про вказану судову справу він дізнався у листопаді 2018 року.
45.          Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.
46.          Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала би змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив. 
47.          Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №910/5349/18.
48. Суд апеляційної інстанції встановив, що Позивач є співвласником квартири у будинку: АДРЕСА_2 , та міг бути обізнаний зі спірним рішенням шляхом повідомлення його іншими співвласниками/ мешканцями квартири; здійснюючи оплату в березні та липні 2017 року по утриманню будинку та прибудинкової території, Позивач не був позбавлений права ознайомитися зі спірним рішенням у 2017 році; враховуючи періодичність проведення загальних зборів, Позивач мав можливість ознайомитися з рішеннями всіх загальних зборів, на яких він був відсутній.
49.Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які би перешкоджали Позивачу своєчасно у відповідні строки ознайомитися зі спірним рішенням та реалізувати право на судовий захист.
50.          Крім того, відповідно до статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує та власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
51.          Відтак, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив про такі дії як міру належної та правомірної поведінки Позивача, в результаті виконання яких він мав  змогу своєчасно дізнатись про спірне рішення Відповідача. 
52.          З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про те, що позов у цій справі було подано з пропуском позовної давності  та про відмову в позові на цій підставі.
53.          Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено карантин з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України.
54.          Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.".
55.          Зазначений Закон України набрав чинності 02 квітня 2020 року.
56.          Позивач звернувся до суду з позовом у жовтні 2020 року.
57.          Верховний Суд у постанові від 25.08.2021 у справі №914/1560/2021 за позовом учасника господарського товариства про визнання недійсним рішення загальних зборів, з огляду на вищенаведені положення законодавства, приписи статей 256, 258 пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та встановлену судами дату звернення позивача із позовом до суду, дійшов висновку, що позовна давність щодо позовних вимог позивачем не пропущена.
58. Аналогічний висновок на підставі зазначених положень законодавства та норм матеріального права викладений Верховним Судом у постанові від 06.05.2021 у справі №903/323/20.
59.          Відповідно до ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
60.          Відповідно до ст.282 ГПК України суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині зазначає висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.
61.          Однак суд апеляційної інстанції не врахував наведені правові норми та висновки Верховного Суду стосовно застосування норм матеріального права щодо позовної давності та її продовження на строк дії встановлено карантину.
62.          Таким чином, у цій частині підтвердилися доводи касаційної скарги та підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції за п.1 ч.2 ст. 287 ГПК України.
63.          Крім того, Суд звертає увагу, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. 
64.          Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19, від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц, №522/2201/15-ц та  №522/2110/15-ц, від 07.08.2019 у справі №2004/1979/12, від 18.12.2019 у справі №522/1029/18).
65.          Суди попередніх інстанцій встановили, що порушення порядку скликання загальних зборів є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів Відповідача, оскільки не дає можливості встановити факт отримання повідомлення та дату такого отримання та позбавляє співвласника реалізувати своє право на участь в управлінні об`єднанням.
66.          Подібні висновки щодо застосування вимог статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в частині повідомлення співвласників про скликання зборів, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/2796/17, відповідно до яких недотримання порядку повідомлення всіх співвласників про скликання загальних зборів, встановленого статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", є порушенням їх прав на управління об`єднанням, а тому висновки судів попередніх інстанцій про те, що права позивачки не порушуються та у зв`язку з цим відсутні підстави для задоволення позовних вимог є помилковими.
67.          Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі №910/15071/20 за позовом співвласника багатоквартирного будинку до ОСББ про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів зазначив, що у той же час виключно   встановлення окремих порушень під час скликання та проведення загальних зборів учасників юридичних осіб не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів. 
68.          Верховний Суд у вищевказаній постанові вказав, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів.
69.          Верховний Суд у постанові від 06.09.2021 у справі №916/3074/20 за позовом співвласників будинку до ОСББ про визнання недійсним рішень загальних зборів ОСББ зазначив, що апеляційним судом було встановлено, що позивачів не було належним чином повідомлено про скликання загальних зборів, що є порушенням їх прав.
70.          При цьому, Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що встановлюючи порушення порядку повідомлення позивачів, апеляційному суду слід було врахувати, що встановлення окремих порушень під час скликання та проведення загальних зборів учасників юридичних осіб не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів. Так, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів.
71.          Суд, розглядаючи спір про      визнання недійсними рішень загальних зборів      з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, повинен встановити   порушення прав позивача оспорюваним рішенням загальних зборів, чого не було належним чином встановлено судами, що призвело до прийняття апеляційним судом передчасного висновку про задоволення позову (п. 43 вказаної постанови Верховного Суду).
72.          Відповідно до частини      другої статті 4 ГПК України суб`єкти, вказані у цій частині, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.
73.          Зі змісту статей 15, 16 ЦК України випливає, що       правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення,    невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
74. Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої із зазначених умов унеможливлює задоволення позову.
75.          Необхідно зазначити, що вищезазначені висновки Верховного Суду у справах №   916/3074/20, №910/15071/20 стосуються подібних правовідносин щодо визнання недійсними рішень загальних зборів щодо організації діяльності та управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (зокрема, визначення розміру внесків та затвердження кошторису), а не установчих зборів щодо питання створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
76 .          Разом з тим, у цій справі суди попередніх інстанцій не врахували вказаних висновків Верховного Суду, зокрема, не встановили порушення прав Позивача оскаржуваними рішеннями загальних зборів Відповідача: про затвердження розміру внесків, про затвердження кошторису на 2017 рік та про вирішення питання про участь у Муніципальній програмі сталого розвитку з енергозбереження на 2017 рік, та зокрема, не встановили, яким чином буде поновлено права Позивача внаслідок задоволення позову.
77.          Крім того, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на утримання та використання спільного майна співвласників, забезпечення і захисту їх прав та обов`язків. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
78.          Зокрема, спірне рішення загальних зборів спрямоване на забезпечення утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, стосується, у тому числі, питань енергозбереження у 2017 році.
79.          Таким чином, за таких умов важливим є також врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні справами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, були присутні на загальних зборах 29 грудня 2016 року, інтересами Позивача та досягненням основної мети діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
80.          Відповідач в апеляційній скарзі наводив доводи стосовно необхідності врахування принципу пропорційності, балансу інтересів, а також стосовно ефективності способу захисту, обраного Позивачем.
81.          Однак суд апеляційної інстанції всупереч процесуальних вимог статей 269, 282 ГПК України не надав оцінки таким доводам сторони.
82.          Відповідно до частин 1, 2 ,5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
83.          Однак рішення судів попередніх інстанцій наведеним вимогам не відповідають, на підставі чого Суд дійшов висновку про скасування рішень судів попередніх інстанцій та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
84.          Згідно з п.2 ч.1 ст.308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
85.          Оскільки Судом встановлено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, то касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.
86.          Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене вище, правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, вжити усі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і вирішити спір у залежності від встановлених обставин.

Судові витрати
87.          Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, касаційний суд не здійснює розподіл судових витрат у справі.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ: 

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.          Рішення Господарського суду Рівненської області від 13.07.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 у справі №918/964/20 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                               Г. Вронська

Судді                                                                                                         Н. Губенко  

                                                                                                            В. Студенець