УХВАЛА
 
17 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 1519/6739/11
провадження № 61-12575ск21
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2017 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року в справі за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про зобов`язання осіб привести самовільно реконструйовані квартири до попереднього стану та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ :
 
13 серпня 2021 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради з пропуском строку на касаційне оскарження засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. На виконання вимог вказаної ухвали Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради усунула недоліки касаційної скарги частково, оскільки подала на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови неналежний доказ та, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах як на підставу  касаційного оскарження, не зазначила норму права, щодо якої відсутній висновок про її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, а тому ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2021 року районній адміністрації продовжено строк для усунення недоліків.
 
У грудні 2021 року на виконання вимог указаної ухвали Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради подала уточнену касаційну скаргу, в якій зазначає, що підставою, на якій подається касаційна скарга, є пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки в оскарженій постанові апеляційного суду відсутні посилання на висновки Верховного Суду, тобто відсутній висновок Верховного Суду з питань застосування Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про планування та забудову територій», положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт. 
 
Касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                    2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга, яка подана на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, повинна містити: 1) посилання на конкретну норму права, яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;                                   2) посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування цієї ж норми права; 3) конкретизацію змісту правовідносин, щодо яких цей висновок відсутній; 4) обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2020 року в справі № 904/3807/19).
 
Як підставу касаційного оскарження судових рішень районна адміністрація зазначає відсутність в оскарженій постанові посилання на висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у зв`язку з чим вважає відсутніми висновки щодо застосування Закону України «Про архітектурну діяльність», Закону України «Про планування та забудову територій», положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, проте, не зазначає конкретну норму права, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, не конкретизує зміст правовідносин, в яких цей висновок відсутній та не наводить переконливих аргументів на підтвердження цих обставин, що не може бути підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Ураховуючи викладене, районна адміністрація не виконала вимог ухвали Верховного Суду від 16 листопада 2021 року, що є підставою для повернення касаційної скарги.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі                              № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.
Керуючись статтями 185, 392, 393, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2017 року та на постанову Одеського апеляційного суду від 24 червня 2021 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 Н. О. Антоненко