ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 361/8498/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретарь Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" до Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про зобов`язання вчинити певні дії, -                                                  
                                                   В С Т А Н О В И В :
          
          03.12.2020 Акціонерного товариства "ОТП Банк" звернулось до Броварського міськрайонного суду Київської області зі скаргою до Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, яким позивач просить: зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - квартири (адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ), без отримання попередньої згоди органів опіки та піклування.
          Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2021 у задоволенні зазначеної скарги акціонерного товариства «ОТП Банк» - відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 29.07.2021 у справі №361/8498/20 вказану ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області скасовано, провадження у справі закрито.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.09.2021 справу №361/8498/20 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду. 
Позовні вимоги мотивовано протиправністю рішення відповідача щодо непередачі ним іпотечного майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ» з мотивів наявності рішення органу опіки та піклування про відмову в реалізації квартири в зв`язку з реєстрацією в ній неповнолітньої дитини, оскільки зазначені мотиви є таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства.          
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги  вказано, що факт реєстрації у квартіри, що є предметом іпотеки, неповнолітньої дитини не може використовуватися для позбавлення кредитора права отримати задоволення своїх вимог за рахунок конкретного переданого в іпотеку нерухомого майна, оскільки перешкоджає виконанню законного і справедливого рішення/виконавчого напису нотаріуса.
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зауважив, що приватний виконавець в даному випадку позбавлений права самостійно вирішувати питання про можливість передачі іпотечного майна на реалізацію.
          Справу розглянуто судом в порядку письмового провадження та продовжено розгляд справи на більш тривалий розгляд через поважність причин та за для дотримання положень ч.1 ст. 35 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги зазначає наступне. 
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено 17.07.2008 договір іпотеки № РМL-009/372/2008, предметом іпотеки за яким є квартира АДРЕСА_2 , яка належить Іпотекодавцю на праві власності.
Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено 25.12.2009 виконавчий напис за реєстровим номером 12886 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_2 за її кредитними зобов`язаннями за кредитним договором № МL-009/372/2008 від 17.07.2008, укладеним між нею та ЗАТ «ОТП Банк», строк пред`явлення виконавчого напису до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби - протягом одного року з дня його вчинення.
Відповідно до вказаного виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 104719,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.12.2009 становить 834197,13 гривень, та 16053,94 гривень, а всього в гривневому еквіваленті 850251,07 гривень.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. від 11.02.2020 відкрито виконавче провадження №61245423 про примусове виконання виконавчого напису №12886, виданого 25.12.2009, про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_2 за її кредитними зобов`язаннями за кредитним договором № МL-009/372/2008 від 17.07.2008, укладеним між нею та ЗАТ «ОТП Банк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги АТ «ОТП Банк» у розмірі: - залишок заборгованості за кредитом - 93125,52 доларів США; сума відсотків за користування кредитом за період з 17.06.2009 по 21.12.2009 - 10994,18 доларів США; - сума пені за прострочення виконання зобов`язань за період 17.12.2008 по 27.05.2009 - 14103,94 гривень; - штрафні санкції - 250,00 гривень; - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 гривень, що всього становить 104719,70 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.12.2009 становить 834197,13 гривень, та 16053,94 гривень, а всього в гривневому еквіваленті 850251,07 гривень.
04.03.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .
На запит приватного виконавця від 11.02.2020 за №2459 Калитянською селищною радою листом від 18.02.2020 №270 направлено довідки сектору реєстрації місця проживання відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Калитянської селищної ради про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно яких ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 02.08.2008 по теперішній час, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 02.08.2008 по теперішній час.
Разом з тим, листом виконавчого комітету Калитянської селищної ради від 17.09.2020 за №1291, надісланим приватному виконавцю Голяченку І.П. на запит від 28.04.2020 №5919, повідомлено, що за результатами проведеного 08.09.2020 засідання опікунської ради прийнято рішення про відмову в реалізації квартири АДРЕСА_2 , оскільки за даною адресою зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_3 , 2008 року народження. До вказаного листа додано розпорядження в.о. селищного голови Калитянської селищної ради від 09.09.2020 №313 «Про відмову в зверненні стягнення на нерухоме майно», яким відмовлено приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу в примусовій реалізації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У свою чергу, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. на адресу представника акціонерного товариства «ОТП Банк» Череди Т.М. направив лист від 16.11.2020, у якому зазначено відсутність у приватного виконавця права на самостійне вирішення питання про можливість передачі іпотечного майна на реалізацію.
Вищевказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.
          Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Відповідно до ч.1,2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.3 цього Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
За приписами до частин 1 та 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених   статтею 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Згідно з частиною 1 ст. 41 наведеного вище Закону, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього   Закону.
Зі змісту ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.  Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.  Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
В ході примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем 04.03.2020 року проведено опис майна боржника і винесено постанову про опис та арешт майна боржника.
Відповідно до п.28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої   наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.
Відповідачем було отримано лист-відповідь Калитянської селищної ради, відповідно до якого у квартирі, на яку проводиться стягнення проживає та зареєстрована неповнолітня особа   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись Інструкцією з організації примусового виконання рішень, державний виконавець просив Калитянську селищну раду надати дозвіл на реалізацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановлено, що виконавчий комітет Калитянської селищної ради листом від 17.09.2020 за №1291, повідомлено, що за результатами проведеного 08.09.2020 засідання опікунської ради прийнято рішення про відмову в реалізації квартири АДРЕСА_2 , оскільки за даною адресою зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_3 , 2008 року народження. До вказаного листа додано розпорядження в.о. селищного голови Калитянської селищної ради від 09.09.2020 №313 «Про відмову в зверненні стягнення на нерухоме майно», яким відмовлено приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу в примусовій реалізації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із вищенаведеним приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. на адресу представника акціонерного товариства «ОТП Банк» Череди Т.М. направив лист від 16.11.2020, у якому зазначено про відсутність у приватного виконавця права на самостійне вирішення питання про можливість передачі іпотечного майна на реалізацію.
Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей" передбачено, що Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.  Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.
В силу частини 4 статті 177 Сімейного кодексу України, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 був затверджений Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, пунктом 67 вказаного Порядку передбачено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м.м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.
Статтею 18 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
Згідно ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками  суду першої інстанції про те, що у діях приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. щодо не проведенні заходів з примусової реалізації предмета іпотеки - квартири (адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ), без отримання попередньої згоди органів опіки та піклування, відсутня протиправна поведінка, відповідно, приватний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, твердження апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. 
Щодо всіх інших доводів апелянта, наведених ним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необхідним наголосити, що  Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до  ст. 139 КАС України, понесені позивачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд
                                          П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 р. - залишите без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" до Приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                                                                                                                                                                                                           
Колегія суддів:                                                                                              О.В. Карпушова  

                                                                                                             Л.В. Губська

                                                                                                              О.В. Епель