Справа № 2-7862/11 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/241/22  Категорія: 39 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
16 березня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К., 
секретар судового засідання - Кіт А.Д.,
з участю представника стягувача - Домальчука Р.В. ,
представника боржниці - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виданого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно, за апеляційною скаргою стягувача - Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року,

                                        В С Т А Н О В И В : 
28 вересня 2021 року ОСОБА_3   звернулася до  суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2011 у справі №2-1816/11 стягнуто солідарно із ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №37-І/02 від 05.09.2006 у сумі 182593,31 грн.. У позові банку до ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно відмовлено. 
23.11.2011 Луцьким міськрайонним судом видано виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пред`явлено до примусового виконання.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2012 у справі №2-7862/11 задоволено позов  ПАТ АБ «Укргазбанк». У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №37-І/02 від 05.09.2006 звернуто стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 ..
30.01.2013 судом видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.
На даний час рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2011 у справі №2-1816/11, яким із боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за кредитним договором №37-І/02 від 05.09.2006 повність виконано, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №30498612 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Згідно з ч. 1 ст. 593 ЦК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» припинення основного зобов`язання є підставою для припинення права застави та іпотеки.
Таким чином, виконавчий лист, виданий судом 30.01.2013 за рішенням від 24.10.2012 у справі №2-7862/11 щодо боржника/відповідача ОСОБА_3 , що встановлює звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №37-І/02 від 05.09.2006 не може підлягати виконанню, оскільки рішення суду, що встановлює стягнення заборгованості за цим кредитним договором повністю виконано, внаслідок чого припинився обов`язок боржника.
Ураховуючи наведене, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 30.01.2013 за рішенням суду від 24.10.2012 у справі №2-7862/11 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року заяву задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-7862/11, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 30 січня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно.
В апеляційній скарзі стягувач - ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу суду та прийняти нове судове рішення - про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 від імені боржниці ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
У судовому засіданні представник стягувача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.
Представник боржниці апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з таких підстав.
Задовольняючи заяву ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 виконано зобов`язання за кредитним договором та перераховано стягувачу заборгованість у розмірі 183503,31 грн., тобто заборгованість за кредитним договором №37-1/02 від 05.09.2006 стягнуто у повному обсязі, тому припинено обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.10.2012 у справі №2-7862/11 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №37-І/02 від 05.09.2006 у розмірі 21312,16 доларів США та 12885,40 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь банку 1823,23 грн. судового збору (а.с.2-3).
30.01.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист у цій справі, у якому повністю відтворено резолютивну частину судового рішення від 24.10.2012 (а.с.7).
Із оглянутої апеляційним судом постанови приватного виконавця цей виконавчий лист перебуває з 27.04.2021 на примусовому виконанні (ВП №65282171).
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Як на підставу визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню боржниця ОСОБА_3 зазначає погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_4 , як іншим солідарним боржником, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження щодо нього.
Згідно з частиною 5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Із приєднаної до заяви ОСОБА_3 копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна від 24.09.2021 у ВП №30498612 щодо боржника ОСОБА_4 вбачається, що у державного виконавця  перебував на виконанні виконавчий лист щодо цього боржника, який було видано Луцьким міськрайонним судом 23.11.2011 у справі №2-1816 про стягнення солідарно із ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №37-І/02 від 05.09.2006 у сумі 182593,31 грн. та по 910 грн. судових витрат з кожного. У постанові зазначено, що заборгованість у розмірі 182503,31 грн. перерахована стягувачу згідно платіжного доручення №55553 від 24.09.2021, виконавчий збір та витрати сплачено (а.с.8).
Оскільки розмір заборгованості за кредитним договором №37-І/02 від 05.09.2006, зазначений у постанові державного виконавця від 24.09.2021, не є ідентичним розміру заборгованості, зазначеному у виконавчому листі щодо боржниці ОСОБА_3 , то наведені підстави спростовують посилання боржниці ОСОБА_3 на відсутність зобов`язань за виконавчим документом у справі №2-7862/11.
Виконання судових рішень щодо інших боржників у інших цивільних справах не припиняє автоматично зобов`язань за виконавчим документом, а надає право особі вирішити у визначеному законом порядку питання щодо припинення таких зобов`язань.
Також, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону).
Статтею 434 ЦПК України визначено порядок та підстави вирішення судом питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення, а п.п.1, 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для закінчення виконавчого провадження у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.
Таким чином, наведеними нормами матеріального і процесуального права передбачено порядок вирішення між сторонами у процесі примусового виконання виконавчого документа спірних питань щодо його виконання або закінчення виконавчого провадження, якими сторони виконавчого провадження і вправі скористатися у випадку досягнення будь-яких домовленостей.
Оскільки висновки суду першої інстанції про задоволення заяви боржниці зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і прийняття нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд            
                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу стягувача - Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виданого у цивільній справі №2-7862/11 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, звернення стягнення на заставне (іпотечне) майно.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді