ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року                                                                               Справа № 906/399/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Цвіркун О.О. 
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: Грицик А.В., Макаренко І.Я. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Оксана" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 26.08.2021 суддею Давидюком В.К. у м. Житомир (повний текст рішення складено 06.09.2021) у справі № 906/399/21
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро"
до Селянського (фермерського) господарства "Оксана"
про стягнення 191250 грн.
та за зустрічним позовом Селянського (фермерського) господарства "Оксана"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фозі-Агро"
про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції

ВСТАНОВИВ:
ТзОВ "Фозі-Агро" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до  СФГ "Оксана" про стягнення 191250 грн. штрафу за порушення умов договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021.
Ухвалою місцевого господарського суду від 13.04.2021 відкрито провадження у справі № 906/399/21 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Поряд з цим, СФГ "Оксана" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021, укладеного між СФГ "Оксана" та ТзОВ "Фозі-Агро".
Ухвалою суду від 05.05.2021 зустрічну позовну заяву СФГ "Оксана" до ТзОВ "Фозі-Агро" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у даній  справі.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.08.2021 у справі № 906/399/21 відмовлено у задоволенні первісного позову та зустрічного позовів.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, СФГ "Оксана" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило останнє скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити. Одночасно скаржник просив змінити мотивувальну частину рішення щодо відмови у задоволенні первісного позову шляхом виключення певних висновків, як встановлених судом обставин. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою СФГ "Оксана" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.08.2021 у справі №906/399/21; призначено справу до розгляду  в судовому засіданні.
Від ТзОВ "Фозі-Агро" на адресу суду надійшли пояснення та відзив на апеляційну скаргу, відповідно до яких останнє просить суд оскаржуване рішення, в частині відмови в задоволенні в первісного позову скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТзОВ "Фозі-Агро", а в частині відмови в задоволенні в зустрічного позову - залишити без змін.
З даного приводу колегією суддів зазначається, що вимога ТзОВ "Фозі-Агро" про скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 26.08.2021 у справі №906/399/21 в частині відмови в задоволенні в первісного позову та ухвалення нового рішення про задоволення позовних  вимог, яка зазначена у відзиві на апеляційну скаргу, може бути заявлена лише шляхом подання відповідної апеляційної скарги на таке рішення у встановленому ГПК України порядку. Відтак, така вимога ТзОВ "Фозі-Агро" не приймається апеляційним судом до уваги.
Від СФГ "Оксана" на адресу суду надійшли заперечення на відзив, в яких господарство спростовує доводи ТзОВ "Фозі-Агро", викладені у відзиві.
Представники скаржника у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили останню задовольнити.
Від позивача за первісним позовом на адресу суду надійшло клопотання, в якому останній просив здійснити розгляд справи без участі його представника.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та заперечень на відзив, заслухавши представників скаржника у судовому засіданні, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду  дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2021  між СФГ "Оксана" (постачальник) та ТзОВ "Фозі-Агро" (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21, згідно п. 1.1. договору якого постачальник зобов`язується продати (передати у власність), а покупець - прийняти у власність та оплатити кукурудзу українського походження, врожаю 2020 року. Згідно п. 1.3. договору, його предметом є кукурудза фуражна ДСТУ 4525:2006 у кількості 250 т загальною вартістю 1912500 грн. Відповідно до п. 2.1. договору, строк передачі товару - до 24.03.2021 включно. Якщо кінцева дата передачі товару випадає на вихідний чи святковий день, кінцева дата передачі товару автоматично переноситься на перший робочий день, що  йде за кінцевою датою передачі. Згідно п. 2.2. договору, датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця. Пунктом 2.3. договору передбачено, що перехід права власності відбувається в момент передачі товару на складі постачальника за адресою: с. Рогізно, Любарський район, Житомирська область представнику покупця, що оформлюється видатковою накладною. Згідно п. 2.4. договору, при передачі товару  продавець зобов`язується надати покупцю або вказаній ним особі: оригінал даного договору, підписаного уповноваженим представником постачальника і завіреного печаткою; рахунок-фактуру; видаткову накладну, виписану в день передачі товару. Постачальник зобов`язаний надіслати оригінали документів на поштову адресу покупця до 19.03.2021. В силу п. 3.1. договору, оплата за товар здійснюється  шляхом  перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з дати поставки товару на склад покупця у розмірі 100% оплати контрактної  партії товару. Відповідно до п. 4.1. договору, покупець надає транспорт (власний або найманий). Покупець інформує постачальника за два дні до запланованої подачі транспорту.
Як вбачається з позовних вимог ТзОВ "Фозі-Агро", останнє вказало про те, що за умовами договору, СФГ "Оксана" повинно було поставити товар на зерновий склад позивача у строк до 24.03.2021, а покупець зобов`язався оплатити товар протягом одного банківського дня з дати поставки, тобто 25.03.2021.
З метою виконання прийнятих зобов`язань договору, ТзОВ "Фозі-Агро" підписало з ТзОВ "УТК" договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 18/03 від 18.03.2021, а також надало відрядження представнику підприємства з метою обміну документами між сторонами договору.
Окрім того, позивачем до матеріалів справи було надано пояснення представника товариства, в яких зазначено, серед іншого, про неможливість СФГ "Оксана" виконання навантаження товару 22.03.2021, відтак, поставка продукції переноситься на 28.03.2021.
25.03.2021 ТзОВ "Фозі-Агро" підписало з ТзОВ "Інтергал Колсантинг" договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 25/03 та заявку на перевезення вантажу у кількості 240 т.
Згідно наказу від 25.03.2021 № 13, ТзОВ "Фозі-Агро" відрядило менеджера із закупівлі Савіна О.О. до СФГ "Оксана" з метою виконання зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021.
ТзОВ "Фозі-Агро" стверджує, що СФГ "Оксана" почало здійснювати навантаження товару 27.03.2021 без представника покупця, що підтверджується актами про фіксацію порушень. Однак, навантажені автомобілі пробули на території складу с. Рогізна, Любарського району Житомирської області до 30.03.2021, в результаті чого постачання товару за договором не відбулося, що призвело до порушення умов договору та можливості застосування до постачальника штрафу в розмірі 10% від вартості несвоєчасно переданого товару за прострочення більш, ніж на 3 дні, що становить 191250 грн. (1912500 х 10%).
З огляду на викладене, ТзОВ "Фозі-Агро" звернулось до господарського суду із позовом про стягнення з СФГ "Оксана" 191250 грн. штрафу за порушення умов договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021.
У свою чергу, звертаючись із зустрічним позовом до ТзОВ "Фозі-Агро" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021, СФГ "Оксана" вказало про те, що детальний аналіз правочину засвідчує, що сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а умови договору поставки суперечать одна одній та унеможливлюють їх фактичне виконання. Зокрема: - пунктом п. 2.2. договору поставки встановлено, що датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця. При цьому адреса зернового складу покупця - умовами договору поставки не визначена та сторонами в належній формі не погоджена; - з датою поставки товару пов`язано обов`язок покупця оплатити товар: протягом одного банківського дня з дати поставки товару на склад покупця (пункт 3.1.). Тобто, уже не на "зерновий склад" (п. 2.2.), а просто на "склад" (п.3.1.), місцезнаходження якого також не визначене; - із змісту умов договору випливає, що саме покупець, а не постачальник, має забезпечити поставку товару на (невідомий) зерновий склад покупця: надати транспорт (власний або найнятий) під загрузку до складу постачальника (п. 4.1. та п.п. 4.1.1.); прийняти товар у власність на складі постачальника, що оформляється видатковою накладною (п.2.3.); здійснити поставку (організувати перевезення) прийнятого уже на той момент у власність товару  зерновий склад покупця (п.2.2.), виписавши від власного імені на найнятого ним же перевізника відповідні товарно-транспорті документи (п.4.4.1. договору); - факт передачі товару у власність покупцю на складі постачальника, що оформляється видатковою накладною (п.2.3), передбачає обов`язок покупця оплатити товар після його прийняття у власність, згідно з  умовами п.1.1. договору; - останнім абзацом пункту 2.4. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний надіслати оригінали  документів, в тому числі і видаткову накладну на поштову адресу покупця до 19.03.2021, проте вказана умова суперечить пункту 2.1. договору, яким визначено строк передачі товару - до 24.03.2021; - договірне зобов`язання постачальника з дотримання строків поставки товару на зерновий склад покупця, як умова  оплати товару, суперечить іншим умовам договору та є абсурдним за своєю суттю, оскільки перехід права власності відбувається в момент передачі товару на складі постачальника за адресою: с. Рогізно, Любарський район, Житомирська область представнику покупця, що оформляється видатковою накладною, на підставі якої покупець виписує товарно-транспортні накладні, однак  правовою підставою для оплати товару є  факт: дата поставки товару на склад покупця; - за  пунктом 6.1. договору, строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань, проте оригінал договору поставки СФГ "Оксана" отримало 19.03.2021, що стверджується відповідною розпискою постачальника, яка наявна в матеріалах справи; - домовленості  щодо порядку, умов та строків поставки кукурудзи, викладені у договорі №31.10/21 від 16.03.2021 стали неможливими у виконанні з вини ТзОВ "Фозі-Агро", тому сторони в цій частині досягнули нових усних домовленостей, а саме: попередньо погоджений та поданий під загрузку покупцем транспорт завантажується кукурудзою, проводиться оплата товару, а транспорт залишає територію господарства після надходження коштів на рахунок постачальника. Правовими підставами зустрічного позову зазначено ч. ч. 1, 5 ст. 203, ст. 215 ЦК України та ч. 1 ст. 228 ЦК України.
Місцевий господарський суд визнав позовні вимоги ТзОВ "Фозі-Агро" та СФГ "Оксана" не обґрунтованими та оскаржуваним рішенням відмовив у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів.
Колегія суддів, за результатами перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, дійшла наступних висновків.
В силу ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Як зазначено вище, між сторонами господарського спору було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021.
Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.         До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Як вказано вище, предметом первісного позову у даному випадку є  вимога про стягнення з СФГ "Оксана" штрафу за прострочення передачі товару з посиланням на п. 4.1.2. договору, відповідно до якого за прострочення передачі товару на строк до 3 календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 2% від вартості несвоєчасно переданого товару, а в разі прострочення передачі більше, ніж на 3 дні - штраф у розмірі 10 % від вартості несвоєчасно переданого товару.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
В силу ч. 1   ст. 612 ЦК України,   боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Як зазначено вище, мотивуючи позов, ТзОВ "Фозі-Агро" послалось на те, що фермерське господарство не поставило продукцію до 24.03.2021 (включно), як передбачено договором п.        2.1. договору, а також протягом наступних днів та на дату звернення з позовом до суду. Умовами договору визначено, що кінцевий строк передачі товару 24.03.2021.
19.03.2021 представник позивача, на підставі довіреності, передав постачальнику документи: довіреність  № 5 від 17.03.2021, договір поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021, підписаний ТзОВ "Фозі-Агро".
Окрім того, в матеріалах справи наявна копія пояснень менеджера з закупівлі ТзОВ "Фозі-Агро", адресована директору підприємства (ТзОВ "Фозі-Агро"), в яких зазначено про те, що окрім довіреності та оригіналу договору, постачальнику надано інструкцію щодо подачі транспорту, згідно з п. 4.1. договору, на 22.03.2021 о 07.30 у кількості 10 одиниць. Водночас вказано, що керівник СФГ "Оксана" повідомив про неможливість навантаження товару 22.03.2021 та просив перенести поставку товару на 28.03.2021.
В ухвалі про відкриття провадження у справі від 13.04.2021, місцевим господарським судом було вказано про необхідність ТзОВ "Фозі-Агро" направити докази надсилання / вручення СФГ "Оксана" інструкції про подачу транспорту, згідно з п. 4.1. договору, на 22.03.2021 у кількості 10 одиниць, на яку посилається менеджер з закупівлі покупця в поясненнях від 19.03.2021, адресованих директору ТзОВ "Фозі-Агро".        
Однак, ТзОВ "Фозі-Агро" не надсилало до суду інформацію про транспорт, який  повинен здійснювати перевезення вантажу від СФГ "Оксана"  на склад покупця 22.03.2021. 
Поряд з цим, місцевим господарським судом зазначено про те, що сторони домовилися про підготовку поставки продукції на 28.03.2021 (неділя), що підтверджується спільними повідомленнями сторін за допомогою електронного зв`язку.
Місцевим господарським судом було здійснено перевірку електронних адрес сторін, які зазначені в листуванні на  предмет їх офіційності, та з`ясовано, що останні відповідають дійсності, оскільки  зазначені в  заявах  по суті справи. Водночас сторони не заперечували, що поставка продукції запланована на 28.03.2021. 
Судом вказано про те, що ТзОВ "Фозі-Агро" погодилося на зміну строку передачі товару на 28.03.2021, про що свідчать дії представника покупця: підписанням інструкції до заявки № 1 від 18.03.2021 про зміну дати завантаження та підтвердження готовності транспорту, адресовану директору ТзОВ "УТК", підписанням договору перевезення № 25/03 від 25.03.2021 з ТзОВ "Інтергал Колсантинг", видача наказу від 25.03.2021 № 13 про відрядження менеджера із закупівлі ТзОВ "Фозі-Агро" до СФГ "Оксана" з метою виконання зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021.
Окрім того, в матеріалах справи наявна копія листа, в якому зазначено про те, що представник покупця передав постачальнику такі документи: довіреність №1 від 26.03.2021, інструкцію  для заповнення товарно-транспортної документації № 26/03 з зазначенням пункту розвантаження (склад покупця) - м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 та інформації про перевізника ТзОВ "Інтеграл Колсантинг", перелік транспорту.
Також наявна копія листа від 25.03.2021, адресованого СФГ "Оксана", в якому перелічений автотранспорт для виконання умов договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021.
Поряд з цим, місцевим господарським судом було зазначено про те, що перелік транспортних засобів, вказаних у листі від 25.03.2021 та інструкції для заповнення товарно-транспортної документації № 26/03, відрізняється.
Згідно з товарно-транспортними накладними від 27.03.2021 та 28.03.2021, до СФГ "Оксана" прибув транспорт, вказаний у інструкції для заповнення товарно-транспортної документації № 26/03.
При цьому, як зазначено судом у рішенні, згідно позовної заяви, менеджер з закупівлі ТзОВ "Фозі-Агро", з`явившись до СФГ "Оксана" 28.03.2021 о 10:40 год., виявив такі порушення: транспорт був навантажений; відбір зразків товару став неможливим; керівник СФГ "Оксана" відмовився від повторного зважування для точної фіксації отриманої продукції; з незрозумілих обставин керівник фермерського господарства відмовився видавати видаткову накладну за довіреністю. Вказані факти порушень оформлені актами про фіксацію. У актах зазначено, що транспортні засоби завантажено без представника покупця 28.03.2021 о 12:30 год. та 13:00 год.
З огляду на суперечності в поясненнях представників сторін щодо наявних порушень, вказаних у заявах по суті  справи, місцевий господарський суд  не взяв до уваги вказані доводи як докази, а зробив висновки з наявних у справі  документів, а саме: - представник ТзОВ "Фозі-Агро"  28.03.2021 прибув до СФГ "Оксана"  для отримання товару, надавши  фермерському господарству документи, що підтверджується відтиском печатки відповідача за первісним позовом; - сторони договору підписали видаткову накладну № 13 від 28.03.2021, що представники не заперечували під час розгляду справи. Водночас у матеріалах справи наявна неоднозначна позиція ТзОВ "Фозі-Агро" щодо видаткової накладної, зокрема, у позовній заяві зазначено, що 19.03.2021 представник покупця отримав видаткову накладну № 13 виписану на 28.03.2021; у претензії на поставку товару, адресовану СФГ "Оксана" вказано, що видаткова накладна видана лише 28.03.2021, що призвело до порушення умов  пунктів  2.1, 2.4., 4.1.2. договору. При цьому, місцевий господарський суд вказав про те, що критично ставиться до положення договору про надсилання оригіналів документів (видаткової накладної) на поштову адресу покупця до 19.03.2021 та не враховує його у вирішенні спору; - ТзОВ "Фозі-Агро" оформило товарно-транспортну документацію, відповідно до п. 4.4.1. договору (незалежно від дати їх складання, оскільки засвідчені печаткою підприємства на звороті документів) як вантажовідправник на пункт розвантаження (м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23), чим засвідчило повне виконання СФГ "Оксана"  пунктів 2.3. та 2.4. договору.
Зі слів представника ТзОВ "Фозі-Агро" в судовому засіданні місцевого господарського суду 01.07.2021, продукція була навантажена на транспортні засоби, представники сторін підписали видаткову накладну № 13 від 28.03.2021 у кількості 235, 34 т на суму 1800351 грн. У видатковій накладній № 13 від 28.03.2021 міститься посилання на довіреність № 5 від 17.03.2021  (замовлення № 5 від 17.03.2021), строк дії якої до 24.03.2021. Проте, представник покупця надав СФГ "Оксана" довіреність № 1 від 26.03.2021, зі строком дії до 31.03.2021 на отримання кукурудзи за договором поставки № 31.10/21 від 16.03.2021, що засвідчено печаткою фермерського господарства. Однак, завантажений транспорт залишився на території господарства, що не заперечували сторони у справі.
Згідно умов договору № 31.10/21 від 16.03.2021, оплата за товар здійснюється шляхом  перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з дати поставки товару на склад покупця у розмірі 100% оплати контрактної партії товару (п. 3.1. договору). Відповідно до  п. 2.2. договору, датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця.
В ході розгляду справи місцевим господарським судом, представник ТзОВ "Фозі-Агро", який безпосередньо був на території фермерського господарства 28.03.2021 пояснив, що підписав видаткову накладну № 13 від 28.03.2021, за якою прийняв товар. 
Перевезення продукції на склад покупця забезпечувалося третьою особою - перевізником, з яким ТзОВ "Фозі-Агро" уклало договір. До зобов`язань СФГ "Оксана" не входило здійснювати доставку товару до  складу  покупця, враховуючи п. 4.1. договору, що підтвердив уповноважений представник позивача, надаючи пояснення в судових засіданнях. 
В силу ст. 909  ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Суб`єктний склад договору перевезення характеризується наявністю  перевізника, відправник та одержувача вантажу. Відправником вантажу (вантажовідправником) є фізична чи юридична особа, яка подає вантаж для перевезення. Одержувачем вантажу (вантажоодержувачем) є фізична або юридична особа, зазначена в документі на перевезення вантажу, яка за дорученням вантажовідправника приймає вантаж і заповнює перевізні документи в пункті призначення. Закон не виключає, що одна і та ж особа може бути і відправником, і одержувачем вантажу. Предметом договору перевезення є транспортні послуги, що полягають у переміщенні певного вантажу.
Тобто до зобов`язань СФГ "Оксана" не входило здійснювати доставку товару на склад  покупця,  обов`язок фермерського господарства  полягав передати покупцю кукурудзу у власність.
В силу ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Фактично між ТОВ "Фозі-Агро" та СФГ "Оксана" виникли договірні відносини з купівлі-продажу продукції, проте  її оплата пов`язана з  поставкою товару на склад покупця. 
На думку місцевого господарського суду, отримавши товар на складі СФГ "Оксана" (с. Рогізно, Любарський район, Житомирська обл.), який має значну віддаленість від складу покупця - пункту розвантаження (м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23), покупець міг втратити юридичний факт поставки товару через його продаж, погіршення якісних показників, пов`язаних з погодними  умовами,  або фізичну втрату, що є передумовою  для  оплати продукції. 
Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні від 08.07.2021 вказав про відсутність особистого складу у підприємства. Товариство мало намір реалізувати продукцію третім  особам, однак відповідні докази на підтвердження вказаних доводів матеріали справи не містять.
Поряд з цим, місцевий господарський суд визнав недоречними посилання представника ТзОВ "Фозі-Агро" на отримання лабораторних висновків продукції, які також впливають на оплату, оскільки законодавством врегульовано правові наслідки передання товару неналежної якості.
З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що ТзОВ "Фозі-Агро" не довело належними та допустимими доказами невиконання відповідачем обов`язку поставити продукцію на склад чи зерновий склад покупця. Відтак, відсутні підстави для стягнення з фермерського господарства штрафу за прострочення передачі товару.
Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд по суті прийняв правильне рішення про відмову ТзОВ "Фозі-Агро" в задоволенні позовних вимог до СФГ "Оксана" про стягнення штрафних санкцій.
Поряд з цим, апеляційний господарський суд вважає, що частина викладених судом в рішенні висновків, не відповідають обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, і які суд першої інстанції визнав встановленими, не є доведеними.
В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд, серед іншого, зробив висновки про те, що сторони договору підписали видаткову накладну № 13 від 28.03.2021, що представники не заперечили під час розгляду справи.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, як в письмових, так і в усних поясненнях представників СФГ "Оксана", господарство заперечило факт підписання 28.03.2021 представником покупця Савіним О.О. видаткової накладної № 13 від 28.03.2021 про прийняття товару у власність ТзОВ "Фозі-Агро" за місцезнаходженням постачальника, що підтверджується матеріалами звукозапису судових засідань та матеріалами справи.
Наявний в СФГ "Оксана" примірник видаткової накладної, копію якої долучено до матеріалів справи представником ТзОВ "Фозі-Агро" Савіним О.О. - не підписаний. Поданий ТзОВ "Фозі-Агро" разом із позовом до суду власний (другий) примірник видаткової накладної Савіним О.О. - не підписаний.
Відтак, колегія суддів зазначає, що викладений судом в оскаржуваному рішення висновок про те, що видаткова накладна була підписана сторонами і представники цього не заперечили під час розгляду справи - є помилковим та не відповідає ні матеріалам справи, ні поясненням представників сторін.
Судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначено про те, що ТзОВ "Фозі-Агро"  оформило товарно-транспортну документацію відповідно до п. 4.4.1 договору (незалежно від дати їх складення, оскільки засвідчені печаткою підприємства на звороті документів), як вантажовідправник та пункт розвантаження (м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23), чим засвідчило повне виконання СФГ "Оксана" пунктів 2.3 та 2.4 договору.
Вказані висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає також помилковими.
Виписка 28.03.2021 ТзОВ "Фозі-Агро" на товар власних товарно-транспортних накладних 28.03.2021 із недостовірними вказівками в них про те, що товар належить на праві власності позивачу, без відповідного прийняття у власність шляхом підписання видаткової накладної від 28.03.2021, не відповідає приписам п.4.4.1 договору та є фальсифікацією представником ТзОВ "Фозі-Агро" товарно - розпорядчих документів, спрямованою на незаконне заволодіння майном СФГ "Оксана".
В матеріалах справи наявні відповідні пояснення з даного приводу, подані СФГ "Оксана", однак, місцевим господарським судом останні не взято до уваги та зроблено висновки, які суперечать матеріалам справи, фактичним обставинам, як в частині правомірності виписки ТзОВ ТзОВ "Фозі-Агро" товарно-транспортних накладних на перевезення чужого майна відповідно до п. 4.4.1 договору, так і в частині висновків щодо повного виконання СФГ "Оксана" п. п. 2.3 та 2.4 договору, тобто доконаності факту передання постачальником предмету поставки у власність покупця і приймання його останнім.
Окрім того, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, суд першої інстанції посилається на обставини, які вважає встановленими. Зокрема вказує про те, що за матеріалами позовної заяви, менеджер з закупівлі ТзОВ "Фозі-Агро", з`явившись до СФГ "Оксана" 28.03.2021 року о 10:40 год. виявив такі порушення: транспорт був навантажений; відбір зразків став неможливим; керівник СФГ "Оксана" відмовився від повторного зважування для точної фіксації отриманої продукції; з незрозумілих обставин керівник фермерського господарства відмовився видавати видаткову накладну за довіреністю. Вказані факти порушень оформлені актами про фіксацію. У актах зазначено, що транспортні засоби завантажено без представника покупця 28.03.2021 0 12:30 год. та 13.00 год.
Однак, колегією суддів зазначається, що як вбачається із вказаних актів, частина їх складена Савіним О.О. 27.03.2021, тобто днем, коли останній був відсутній на території СФГ "Оксана", однак, місцевий господарський суд також не взяв до уваги вказаний факт.
Поряд з цим, факт фальсифікації Савіним О.О. актів, які складені 28.03.2021, визнаний останнім в судовому засіданні місцевого господарського суду. Так, зазначені акти, серед іншого, підписані директором ТзОВ "Фозі-Агро" Усатенком А.В., який ніби - то був присутнім при їх складенні в с. Бичева, Любарського району, Житомирської області 27 та 28.03.2021. Однак Савін О.О. визнав, що Усатенка А.В. в день та місці їх складення і підписання - не було, а Савін О.О. використав заздалегідь підписані останнім чисті бланки актів, сфальсифікувавши тим самим відповідні письмові докази у справі.
Відтак, колегія суддів вважає, що зазначені акти є недопустимими доказами в розумінні закону.
В мотивувальній частині рішення місцевий господарський суд посилається, як на встановлений факт, що як на підставу блокування транспорту, СФГ "Оксана" посилалось на відсутність оплати за продукцію.
Надалі суд зазначає, що оплата товару мала бути здійснена протягом одного банківського дня з дати поставки товару на склад покупця, що випливає з п. 3.1 договору.
Таким чином, в контексті вище викладеного слідує висновок суду про те, що дії СФГ "Оксана" по блокуванню транспорту носили незаконний характер, адже за умовами договору поставки оплата мала бути здійснення лише після надходження товару на зерновий склад покупця.
Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими, неповними та необ`єктивними зважаючи на те, що СФГ "Оксана", як на правову підставу заборони вивезення із території господарства завантажених товаром автомобілів перевізника, також посилалося на наступні обставини: завершення на момент відвантаження товару граничних строків поставки та відсутність внесення змін і доповнень з даного приводу у договір поставки у відповідності до положень п. 6.2 договору; закінчення терміну дії довіреності на право отримання товару від імені покупця представником; відмова представника покупця власним підписом засвідчити у примірнику видаткової накладної, яка мала залишатися у постачальника, факт приймання товару у власність ТзОВ "Фозі-Агро"; досягнення, після закінчення граничних строків поставки, які не були продовжені/переглянуті в порядку визначеному п. 6.2 договору поставки, нових домовленостей щодо купівлі-продажу кукурудзи на умовах попередньої оплати.
В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд робить висновок про те, що ТзОВ "Фозі-Агро" погодилося на зміну строку передачі товару на 28.03.2021, про що свідчать дії представника покупця.
Тобто, суд дійшов висновку та відповідно відобразив у рішенні, що ініціатором зміни граничних строків поставки товару виступило СФГ "Оксана", яке не змогло виконати власних зобов`язань у встановлений договором поставки граничний строк, і ТзОВ "Фозі-Агро" з цим погодилось. А отже порушником зобов`язань за договором поставки - є СФГ "Оксана".
Однак, колегією суддів зауважується, що СФГ "Оксана" надало пояснення суду стосовно того, що саме ТзОВ "Фозі-Агро" заявило про неможливість поставки техніки під погрузку в передбачений умовами договору поставки граничний строк до 24.03.2021.
В свою чергу представник ТзОВ "Фозі-Агро" в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що про повідомлення відносно неможливості СФГ "Оксана" прийняти транспорт під погрузку він дізнався в усній формі від керівника господарства, і жодних доказів в підтвердження даного факту суду не надав. Проте, будь-яких додаткових угод про зміну договірних зобов`язань всупереч п. 6.2 договору сторони не укладали. В той же час, повідомлення про готовність провести погрузку товару 28.03.2021 СФГ "Оксана" направило на електронну пошту ТзОВ "Фозі-Агро".
Стосовно висновку місцевого господарського суду про відмову у зустрічному позові СФГ "Оксана" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021, колегія суддів зазначає слідуюче.
Як зазначено вище, звертаючись із зустрічним позовом до суду, СФГ "Оксана" обґрунтувало правові підстави для визнання правочину недійсним із посиланням на ст. 3, ст. 13, ст. 203, ст. 215, ст. 228 ЦК України.
Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність, і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Частиною 2 ст. 13 ЦК України встановлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли би порушити права інших осіб.
Частинами 1 та 5 ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
В силу ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами і вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
Згідно ч. 1 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
В позовній заяві та поясненнях СФГ "Оксана" послалось на наступні фактичні підстави для визнання правочину недійсним, а саме: правочин не відповідає вимогам добросовісності та суперечить моральним засадам суспільства; не відповідає нормам чинного законодавства України;
порушує права СФГ "Оксана", яке ставиться в за відомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину (первісним позивачем); не спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним: власне поставку та оплату товару так як їх виконання/настання, - є неможливим апріорі; порушує публічний порядок, оскільки фактично спрямований на незаконне заволодіння майном СФГ "Оксана", шляхом уникнення обов`язку оплати за переданий товар внаслідок нездійсненності виконання постачальником власних зобов`язань, як обов`язкової передумови/підстави проведення оплати товару покупцем, а також за рахунок стягнення штрафних санкцій за додатковими (формальними) зобов`язаннями, виконати які є неможливим апріорі і загальний розмір яких складає 189 % від вартості предмету договору.
За умовами укладеного сторонами договору, який розроблений первісним позивачем, СФГ "Оксана" зобов`язане було виписати видаткову накладну на передачу товару у власність ТзОВ "Фозі-Агро" на складі постачальника (п. 2.3) та надати її представнику покупця (п. 2.4); представник покупця підписувати видаткову накладну про приймання товару у власність на складі постачальника не був зобов`язаний, оскільки пунктом 1.4 договору визначено, що фактично приймання товару за якістю та кількістю в заліковій вазі здійснюється за місцезнаходженням зернового складу покупця; перевезення товару мало здійснюватися транспортом покупця (п. 4.1), згідно виписаних ним же товарно-транспортних накладних на перевезення товару від свого імені, на свого перевізника та на свій склад (п. 4.4.1, п. 2.3, п. 2.4), проте, відповідальність за його можливу втрату або пошкодження в дорозі умови договору покладають саме на постачальника (п. 1.4 договору); право постачальника на оплату відпущеного покупцю товару умовами договору пов`язано із настанням наступного юридичного факту - датою поставки товару на невідомий зерновий склад покупця (п. 3.1) та виконанням усіх інших умов договору (п. 3.3.) при тому, що перевезенням товару, як свого власного майна, займається сам покупець (п. 4.1, 4.4.1, 2.3, 2.4); у свою чергу, у СФГ "Оксана" не мало б залишатися жодного документа, в підтвердження факту відвантаження товару покупцю: видаткова накладна не підписана, а товарно - транспортні накладні відсутні, оскільки постачальник не є стороною перевезення.
Колегією суддів зазначається, що в суді першої інстанції представник позивача визнав, що у ТзОВ "Фозі-Агро" відсутній зерновий склад, а товар ще в процесі транспортування мав бути переданий іншому покупцю.
З огляду на викладене, слідують наступні висновки:
- договірна умова оспорюваного правочину (п. 1.4), що товар за якістю та кількістю підлягає прийманню покупцем на власному зерновому складі із відповідними правовими наслідками такого приймання, - є нездійсненною і про це покупцю було відомо станом на момент укладення правочину;
- договірна умова (п. 2.2.), що датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця, - є нездійсненною і про це покупцю було відомо станом на момент укладення правочину;
- договірна умова (п. 3.1.) щодо виникнення в покупця обов`язку з оплати товару протягом 1 банківського дня з дати поставки товару на склад покупця, а відповідно виникнення права у постачальника вимагати від покупця такої оплати з моменту настання цього юридичного факту - є нездійсненною і про це покупцю було відомо станом на момент укладення правочину; 
- договірна умова (п. 3.3.) щодо проведення покупцем повного розрахунку із постачальником після виконання останнім усіх умов договору - є нездійсненною і про це покупцю було відомо станом на момент укладення правочину.
Відтак, комплексний правовий аналіз умов оспорюваного правочину дає підстави дійти висновку про його невідповідність нормам, які регулюють правовідносини поставки (купівлі-продажу), порушення засад господарської діяльності, що свідчить про його незаконність і, як наслідок, можливість визнання недійсним такого правочину. Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову СФГ "Оксана" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021.
Укладений між сторонами договір поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021 з урахуванням вищенаведеного підлягає визнанню недійсним.
Пунктом 2 частини 1 статті 275 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити рішення.
За змістом п. п. 1, 3 ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для зміни рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення Господарського суду Житомирської області від 26.08.2021 у справі № 906/399/21 в мотивувальній частині, шляхом виключення із останньої наступних висновків, як встановлених судом обставин:
- сторінка 6, абзац 6 рішення - "сторони договору підписали видаткову накладну № 13 від 28.03.2021, що представники не заперечили під час розгляду справи.";
- сторінка 6, абзац 7 рішення - "ТзОВ "Фозі-Агро" оформило товарно-транспортну документацію відповідно до п. 4.4.1 договору (незалежно від дати їх складення, оскільки засвідчені печаткою підприємства на звороті документів) як вантажовідправник на пункт розвантаження (м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23), чим засвідчило повне виконання СФГ "Оксана" пунктів 2.3 та 2.4 договору.";
- сторінка 5 абзац 10 та сторінка 6 абзац 1 рішення - "за матеріалами позовної заяви, менеджер з закупівлі "ТзОВ "Фозі-Агро", з`явившись до СФГ "Оксана" 28.03.2021 року 10:40 год. виявив такі порушення: транспорт був навантажений, відбір зразків став неможливим, керівник СФГ "Оксана" відмовився від повторного зважування для точної фіксації отриманої продукції, з незрозумілих обставин керівник фермерського господарства відмовився видавати видаткову накладну за довіреністю. Вказані факти порушень оформлені актами про фіксацію. У актах  зазначено, що транспортні засоби завантажено без представника покупця 28.03.2021 року о 12:30 год. та 13:00 год.".
- сторінка 6 абзац 9 рішення - "як на підставу блокування транспорту, СФГ "Оксана" посилалось на відсутність оплати за продукцію"; 
- сторінка 5 абзац 5 рішення - "так, ТзОВ "Фозі-Агро" погодилося на зміну строку передачі товару на 28.03.2021, про що свідчать дії представника покупця".
Рішення Господарського суду Житомирської області від 26.08.2021 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову СФГ "Оксана" до ТзОВ "Фозі-Агро" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021 - скасувати, постановивши в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій покласти на ТзОВ "Фозі-Агро".
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Оксана" задоволити. 
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 26 серпня 2021 року у справі № 906/399/21 змінити в мотивувальній частині розгляду первісних вимог шляхом викладення в редакції даної постанови. В частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати та прийняти нове рішення. Зустрічний позов задоволити.
Визнати недійсним договір поставки сільськогосподарської продукції № 31.10/21 від 16.03.2021, який підписаний між СФГ "Оксана", як постачальником, з однієї сторони, та ТзОВ "Фозі-Агро", як покупцем, з іншої сторони. 
3. Стягнути з ТзОВ "Фозі-Агро" на користь СФГ "Оксана" 9978, 13 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
4. Господарському суду Житомирської області на виконання постанови видати наказ.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
6. Справу № 906/399/21 повернути  Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено "31" січня 2022 року.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.