Дата документу 05.01.2022 Справа № 335/856/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 335/856/21 Головуючий у 1-й інстанції: Калюжна В.В.
 
Провадження № 22-ц/807/121/22   Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2022 року                                                         м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Гончар М.С.
                       Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Істамової Ірини Володимирівни та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» надавав позивачу банківські послуги. Для отримання банківських послуг позивачу було відкрито картки: Універсальна № НОМЕР_1 , Інтернет-картка № НОМЕР_2 ; картка для виплат № НОМЕР_3 . Він неодноразово звертався до відповідача із усними та письмовими заявами з метою отримання інформації у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та із скаргами на бездіяльність працівників АТ КБ «Приватбанк». Але через те, що численні його звернення на електронну пошту та письмові звернення були залишені без відповіді, він 09.10.2019р. звернувся з письмовою заявою до відповідача, в якій просив надати відповіді на всі його усні та письмові (в т.ч. електронні) заяви; надати інформацію, яка в силу Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про захист персональних даних» не є інформацією з обмеженим доступом; притягнути до відповідальності винних осіб, надати копії наказів з підписами осіб, що притягуються та відшкодувати витрати на листування в сумі 34,90 грн.

Листом № 20.1.0.0.0/7-191018/4300 від 15.11.2019р. АТ КБ «Приватбанк» відмовився надавати йому інформацію, з посиланням на ст. 11 Закону України «Про інформацію», ч.1 ст.14 Закону України «Про захист персональних даних» та ст.61 Закону України «Про банки та банківську діяльність».  Не погоджуючись із зазначеною відповіддю, він 24.06.2020р. звернувся до відповідача із заявою про надання інформації та з вимогою про притягнення до відповідальності працівників АТ КБ «Приватбанк» через порушення його прав. Серед іншого, вказував, що домен pbank.com.ua не шифрує вихідну кореспонденцію, 
що ставить під загрозу його персональні дані, онлайн банкінг «Приват-24» невірно відобра-
жає заборгованість по комунальним послугам, служба-підтримки онлайн не надає належної інформації, його усні звернення працівники приймати відмовляються, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про звернення громадян».

Позивач зазначав про те, що вказані неправомірні дії були вчинені оператором ОСОБА_2 , оператором ОСОБА_3 , спеціалістом по роботі із зверненнями клієнтів ОСОБА_4 , працівниками банку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заступником керівника департаменту по вдосконаленню бізнес-процесів і технологій ГО ОСОБА_7 .

Крім того, в цей же період часу відповідач обмежив його право щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на зазначених вище картках, чим позбавив права на отримання грошових коштів, які є його власністю як громадянина. Також було заблоковано номер його телефону в службі підтримки в телефонному режимі, що є загрозою вкладам останнього.
Посилаючись на вказані обставини та на те, що на день звернення до суду він відповіді на своє звернення від 24.06.2020р., а термін для надання відповіді, передбачений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», вже сплив, просив суд:

- визнати дії АТ КБ «Приватбанк» щодо зупинення фінансових операцій по банківським карткам: Універсальна № НОМЕР_1 ; Інтернет-картка № НОМЕР_2 ; картка для виплат № НОМЕР_3 - незаконними;

- визнати бездіяльність АТ КБ «Привтбанк» щодо ненадання відповіді на звернення (в тому числі усні) ОСОБА_1 - неправомірною;

- визнати дії АТ КБ «Привтбанк» щодо блокування номеру телефону НОМЕР_4 в службі підтримки банку в телефонному режимі неправомірним і зобов`язати АТ КБ «Привтбанк» відновити ОСОБА_1 зв`язок із службою підтримки банку в телефонному режимі;

- зобов`язати АТ КБ «Привтбанк» надати відповідь по всіх пунктах, викладених в заяві ОСОБА_1 від 24.06.2020р. та заяві, що направлена на електронну пошту відповідача від 05.06.2019р.
Вирішити питання про розподіл судових витрат, якими визначено витрати на виготовлення сканкопій документів у сумі 261,90 грн.

Також просив постановити окремі ухвалу на підставі ст. 262 ЦПК України: про притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких сприяли ігноруванню шифрування електронних листів та блокування телефонних номерів в службі підтримки банку; про притягнення до відповідальності за ст. 212-3 КУпАП наступних осіб: оператора ОСОБА_8 , оператора ОСОБА_3 , спеціаліста по роботі із зверненнями клієнтів ОСОБА_9 , працівників банку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , заступника керівника департаменту по вдосконаленню бізнес-процесів і технологій ГО ОСОБА_7 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано бездіяльність АТ КБ „ПриватБанк" щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 24.06.2020 року - неправомірною.
Зобов`язано АТ КБ „ПриватБанк" розглянути звернення ОСОБА_1 від 24.06.2020р. та надати відповідь.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» у особі предста-
вника Істамової І.В. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 

Основними доводами скарги банку є те, що позивач належними і допустимими доказами не довів жодних своїх вимог, а тому суд безпідставно визнав їх частково обґрунтованими.
Позивачем ОСОБА_1 також подано апеляційну скаргу на рішення суду в цій справі, у якій він, на протилежне банку, наголошує на тому, що матеріали справи містять докази існування у нього інтернет-картки та картки для виплат, користування якими було неправомірно обмежено банком; висновки суду щодо блокування його номеру телефону службою підтримки спростовуються диском з аудіозаписом із його дзвінками та їх пере- адресацією у чат; електронне звернення від 05.06.2019р. до банку підтверджується наданим у справу скріншотом. Оскаржує також висновки суду про те, що витрати на копіювання та сканування документів для суду не є судовими витратами, пов`язаними зі справою.

Крім того, в апеляційній скарзі вказував, що є всі підстави для постановлення окремої ухвали на адресу банку у зв`язку з неправомірними діями його працівників щодо нього як споживача банківських послуг. 
ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу банку не подано.

У відзиві на скаргу ОСОБА_1 . Приватбанк вказує, що оскаржуване позивачем рішення суду в частині, у якій йому відмовлено в задоволенні позову, прийнято судом без жодних порушень норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні законні підстави для його скасування у цій частині.

Також 08.09.2021р. банком були надані пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України, у яких зазначається, що ОСОБА_1 на його звернення від 24.06.2020р. вже була надана відповідь листом від 05.08.2020р. № 20.1.0.0.0/7-200803/6328, до яких долучено його копію. 

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України слідує, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Та колегія вважає, що за критеріями, визначеними у статтях 19, 74 ЦПК України, ця справа відноситься до категорії малозначних.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга банку та апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, виходи з таких обставин. 

Позивач звернувся до суду та просив суд, зокрема, визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо зупинення фінансових операцій по банківським карткам: Універсальна № НОМЕР_1 ; Інтернет-картка № НОМЕР_2 ; картка для виплат № НОМЕР_3 - незаконними. Визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо блокування номеру телефону НОМЕР_4 в службі підтримки банку в телефонному режимі неправомірним і зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити ОСОБА_1 зв`язок із службою підтримки банку в телефонному режимі.

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок - карта «Універсальна GOLD» за № НОМЕР_1 . 

Вказана обставина визнана відповідачем у відзиві на позовну заяву, а тому, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд визнав її такою, що не підлягає доказуванню.

Тому суд вважав, що ОСОБА_12 є володільцем банківського рахунку у AT КБ «ПриватБанк» - карта «Універсальна GOLD» за № НОМЕР_1 .

Щодо інших карт суд вказував, що доказів відкриття інтернет-картки та картки для виплат позивачем не надано і у процесі розгляду справи не здобуто.

Крім того, в цій частині вимог позивача суд зазначав, що позивачем при зверненні до суду з даною позовною вимогою доказів щодо зупинення фінансових операцій по банківській картці «Універсальна GOLD» № НОМЕР_1 суду не надано, зазначений факт заперечує відповідач, а тому враховуючи, що в силу ст. 81 ЦПК України тягар доказування обставин, викладених у позовній заяві лежить на позивачеві, суд дійшов до висновку, що позивачем доказів на підтвердження наявності з боку АТ КБ «Приватбанк» порушень вимог законодавства, за наслідками яких було зупинено фінансові операції по банківській картці «Універсальна GOLD» № НОМЕР_1 , не надано, через що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі щодо цих висновків суду ОСОБА_1 наголошує на тому, що вони не відповідають наданим ним до справи доказам, оскільки інші картки, крім карти «Універсальна GOLD» за № НОМЕР_1 , у нього також наявні. 

Дійсно, в матеріалах справи міститься сканкопія картки Приватбанку «Золота картка для виплат» № НОМЕР_3 , знаходження якої у позивача свідчить про те, що вона належить йому ( а.с. 146).
Відомості про інтернет-картку з номером НОМЕР_2 містяться лише у архівних операціях переводів та платежів, що вбачається з копії наданого позивачем скріншоту з сайту «Приват24», де зазначено один переказ з цієї картки на іншу картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Отже, матеріалами справи підтверджується, що у позивача, крім картки «Універсальна GOLD» за № НОМЕР_1 , мались також Інтернет-картка № НОМЕР_2 ; картка для виплат № НОМЕР_3 . 

Між тим, доказів того, що банк будь-яким чином перешкоджає позивачу у користуванні цими картками, матеріали справи не містять, і позивач на стадії апеляційного провадження їх не надав. 
При цьому, колегія не бере до уваги як необґрунтоване ствердження в апеляційній скарзі про те, що цей факт підтверджується роздруківкою з його особистого кабінету онлайн банкінгу «Приват 24», у якому на теперішній час в переліку карток відсутні інтернет-картка та картка для виплат, що, на його думку, свідчить про обмеження з боку відповідача його права розпорядження грошовими коштами ( а.с. 145).

По-перше, ця сторінка містить функцію «додати карту», якою позивач може скористатись, додавши відомості про інші свої картки, отримані у Приватбанку; по-друге, є інші сторінки у банкінгу «Приват24», де містяться зображення та реквізити усіх карток, але таку сторінку позивач до справи не долучив. 

Колегія зазначає, що не зважаючи на те, що є відомості про інші дві картки, наявність яких суд не встановив, це не впливає на остаточні висновки суду щодо відсутності саме доказів створення банком перешкод позивачеві у користуванні своїми коштами. 

З тієї ж сторінки особистого кабінету позивача у «Приват24» слідує, що обмеження по карті «Універсальна GOLD» за № НОМЕР_1 встановлені лише щодо кредитних коштів, але доступ до особистих коштів обмежено не було ( а.с. 145).

Не здобуто також і доказів зупинення фінансових операцій по банківським карткам позивача, та до апеляційної скарги таких доказів також не долучено.

Щодо вимог про блокування номеру телефону НОМЕР_4 в службі підтримки банку ПАТ КБ «Приватбанк» та зобов`язання відповідача відновити ОСОБА_13 зв`язок із службою підтримки банку в телефонному режимі, то суд дійшов до висновку, що ці обставини також не були доведені позивачем. 

В скарзі позивач вказує, що доказом блокування його номеру телефону Службою підтримки банку є диск з аудіозаписом, на якому містяться його дзвінки у цю Службу, на які відповідає автовідповідач і переадресовує дзвінок у чат.

Колегія не вбачала зі змісту рішення суду першої інстанції, що судом досліджувався будь-який аудіозапис та йому надавалась судом оцінка, а тому вивчила протокол судового засідання від 12.07.2021р., у якому відбувалось дослідження судом зібраних у справі доказів. 
В пункті 26 протоколу на 14:31:17 год. головуючий суддя Калюжна В.В. з`ясовувала питання щодо необхідності відтворення у судовому засіданні аудіозаписів, що містяться на дисках, долучених у справу, на що позивач ОСОБА_1 зазначив, що не вважає це за необхідне ( а.с. 154-зворот).
Отже, фактично позивач відмовився від дослідження цього доказу, а тому його не було враховано судом при вирішенні спору в цій частині, а відтак не може бути цей доказ досліджений на стадії апеляційного провадження, оскільки суд не відмовляв позивачу безпідставно у цьому, натомість, сам позивач відмовився від цього. 

Таким чином, й обставини навмисного і неправомірного блокування телефону позивача  НОМЕР_4 Службою підтримки банку, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи як в суді першої інстанції, так і на стадії апеляційного провадження.

Зазначає також позивач у скарзі і про те, що суд безпідставно вказував, що є недоведеним направленням ним електронного звернення від 05.06.2019р. на адресу банку, оскільки ним надано скріншот такого звернення, і додатково такий скріншот ним долучено до апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, колегія не виявила у них такого скріншоту, який би містив електронне звернення позивача до банку 05.06.2019р., що і було правильно встановлено судом. Тому цей скріншот, поданий лише на стадії апеляційного провадження, не може бути прийнятий як доказ, оскільки у його дослідженні суд не відмовляв, а не зміг дослідити його саме через відсутність у справі.

Зі свого боку, банк оскаржував рішення суду лише в частині задоволення позову, про що свідчить прохальна частина скарги, тобто щодо визнання дій банку з ненадання відповіді на звернення позивача від 24.06.2020р. та покладення обов`язку надати таку відповідь. Але обґрунтування скарги не містить мотивів непогодження з рішенням в цій частині, а зосереджено лише на необґрунтованості інших вимог позивача, у яких фактично судом і було відмовлено. 
А тому обставини, які б слід було проаналізувати на стадії апеляційного провадження та які б спростовували висновки суду про задоволення частини вимог, колегія на свій розсуд досліджувати повноважень не має, оскільки про це мається пряма заборона у статті 367 ЦПК України, якою встановлені межі апеляційного розгляду. 

Банком надані також письмові пояснення, у яких зазначається, що була відшукана відповідь на звернення ОСОБА_1 від 24.06.2020р., копію якої банком долучено до цих пояснень тільки на стадії апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги цю відповідь, оскільки вона додана лише на стадії апеляційного провадження без зазначення поважності причин ненадання до суду першої інстанції, а також з огляду на те, що у ній не міститься дати звернення, на яке надається ця відповідь. У реквізитах зазначено, що вона надається на 204-ВБ від 03.08.2020р., в той час як суд визнав неправомірним ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 24.06.2020р.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що судом безпідставно не визнано його витрати на сканування документів під час підготовки позову до суду такими, що пов`язані з розглядом справи, то колегія погоджується з цими висновками суду, яким правильно відповідно до положень пп. 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України визнано, що сканування документів для подання до суду не відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. 

Таким чином, колегія визнає обидві апеляційній скарги необґрунтованими, що відповідно до приписів статті 375 ЦПК України є підставою для їх залишення без задоволення, а оскаржуваного рішення суду - без змін. 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Істамової Ірини Володимирівни залишити без задоволення. 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2021 року у цій справі залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 05 січня 2022 року.

Головуючий:                                                                         

Судді: