ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2022 р.                                     Справа№ 910/9923/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Агрикової  О.В. 
 
секретар судового засідання: Михайленко С.О. 
за участі представників сторін: 
від Київської міської прокуратури: Кузьміна К.Г. (посвідчення № 058254 від 01.12.2020);
від Василівської окружної прокуратури Запорізької області: не з`явився; 
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури 
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021, (повний текст складено 27.10.2021)
у справі № 910/9923/21 (суддя Алєєва І.В.) 
за позовом Першого заступника керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області 
в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Енергодарської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнекс»
про визнання пункту договору недійсним та стягнення 20  728,20 грн, - 
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.           Перший заступник керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Управління комунальної власності Енергодарської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» про визнання недійсним п. 3.1 договору № 8 про закупівлю товарів від 23.10.2020 в частині включення до ціни ставки податку на додану вартість та стягнення 20728,20 грн. безпідставно отриманих коштів ПДВ.
1.2.          Позовні вимоги мотивовані укладенням договору № 8 про закупівлю товарів від 23.10.2020 з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки закупівля товару з націнкою у вигляді податку на додану вартість поряд із звільненням від такого оподаткування зумовлює безпідставне завищення ціни, що в свою чергу призводить до зайвих витрат замовника та безпідставного їх набуття постачальником.
2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.           Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. 
3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.           18.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі № 910/9923/21, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі № 910/9923/21 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що порядок та механізм нарахування і сплати ПДВ чи навпаки (операції, які не є об`єктом оподаткування або звільнені від оподаткування тощо) врегульовано відповідними нормами Податкового кодексу України та, відповідно, не можуть встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку. Хоча й ПДВ включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися на власний розсуд та за погодженням сторін. Питання справляння податку врегульовано імперативними нормами ПК України. Вказана сума ПДВ у розмірі 20  728,20 грн не є ціною договору, що встановлюється за домовленістю сторін, а отже не є ціною в розумінні ст. 632 ЦК України. 
4.2.          Вказує на те, що в силу прямої вказівки закону - п. 71 підр. 2 розд. ХХ ПК України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540 відпала правова підстава набуття відповідачем грошових коштів в сумі 20  728,20 грн, отриманих ним в якості сум ПДВ за договором, а вказані надмірно сплачені бюджетні кошти підлягають поверненню. 
5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.          Позивач Управління комунальної власності Енергодарської міської ради правом подачі відзиву не скористався, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду позивачем отримано 09.12.2021, про що свідчить повідомлення № 04116 3622663 7 про вручення поштового відправлення. 
5.2.          Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» правом подачі відзиву не скористався, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду відповідачем отримано 07.12.2021, про що свідчить повідомлення № 04116 3622664 5 про вручення поштового відправлення. 
5.3.          Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України). 

6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від  18.11.2021  матеріали апеляційної скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури у судовій справі № 910/9923/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 у справі № 910/9923/21 апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року у справі № 910/9923/21 залишено без руху та зазначено, що  протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали,  Перший заступник керівника Київської міської прокуратури має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду  докази сплати судового збору. Крім того, вказаною ухвалою зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/9923/21.
6.3.           29.11.2021 Перший заступник керівника Київської міської прокуратури отримав копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 у справі № 910/9923/21 про залишення апеляційної скарги без руху, про що підтверджується відомостями АТ «Укрпошта про відстеження пересилання поштового відправлення за № 04116 3622636 0.
6.4.           01.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду від Першого заступника керівника Київської міської прокуратури надійшов супровідний лист від  30.11.2021 № 15/2-5828-21  про усунення недоліків у справі № 910/9923/21, в якому, скаржник на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 у справі № 910/9923/21, надає докази сплати судового збору.
6.5.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9923/21 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури, повідомлено учасників справи, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 11.01.2022. 
6.6.           13.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/9923/21. 
7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.          В судове засідання 11.01.2022 з`явилася уповноважений представник Київської міської прокуратури, яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції у справі № 910/9923/21 скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позову. Крім того, представник апелянта вказала про помилковість зазначення прокуратурою в апеляційній скарзі найменування Василівської окружної прокуратури Запорізької області та просила вважати вірним найменування «Василівська окружна прокуратура Запорізької області». 
7.2.          Уповноважені представники позивача та відповідача в судове засідання 11.01.2021 не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 04116 3622663 7 та № 04116 3622664 5, про причини неявки суд не повідомили. 
7.3.          Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України). 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.            23.10.2020 між Управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» (далі - постачальник) було укладено договір про закупівлю № 8, відповідно до п.1.1 умов якого, Постачальник зобов`язується у 2020 році поставити Покупцеві дезінфікуючі засоби згідно із специфікацією (додаток № 1 до договору), які необхідні Замовнику для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COv-2, відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 225, а Покупець - прийняти і оплатити товар на умовах цього Договору (а.с. 22-25).
8.2.          Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього договору становить 124 369,20 грн. з ПДВ.
8.3.            Згідно з п. 10.1 Договору, цей договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому.
8.4.          У специфікації до Договору визначено предмет поставки - дезінфікуючий засіб «Кемохлор Т-швидкі таблетки» (банка 1 кг/50 табл по 20 г) (а.с. 26).
8.5.          Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, Покупцем 13.11.2020 на рахунок Продавця перераховано 124 369, 20 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 02.10.2020 № 02103, видатковою накладною від 09.11.2020 № 0311/2 на суму 124 369,20 грн. в т.ч. 20  728,20 грн. ПДВ та платіжним дорученням від 13.11.2020 № 6 на суму 124  369,20 грн (а.с. 30, 34, 35). 
9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:
9.1.          Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав сплати позивачем суми ПДВ у розмірі 20  728,20 грн згідно договору про закупівлю № 8 від 23.10.2020, від сплати якого останній був звільнений згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".
9.2.           Договір про закупівлю № 8 укладено сторонами 23.10.2020, згідно специфікації (додаток № 1 до договору) вартість товару (дезінфікуючого засобу «Кемохлор Т- швидкі таблетки» (банка 1 кг/50 табл. по 20 г. у кількості 386 банок) без ПДВ складає 103  641,00 грн, а сума ПДВ - 20  728,20 грн.
9.3.          Відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 12.2.-18-5/9464 від 30.04.2020, складеного Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за результатами санітарно-епідеміологічної експертизи об`єкт експертизи - засіб дезінфікуючий «Кемохлор Т-швидкі таблетки» за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умовами дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування (а.с. 33).
9.4.          Відповідно до листа-відповіді Управління комунальної власності Енергодарської міської ради Запорізької області № 01-17/1337-08 від 25.05.2021 позивач повідомив Василівську окружну прокуратуру про не вжиття ним заходів щодо стягнення у судовому порядку надмірно сплачених коштів в якості ПДВ за договором поставки від 23.10.2020 № 8 та висловлено згоду із позовними вимогами прокуратури в його інтересах до ТОВ «Лайнекс» щодо стягнення у судовому порядку надмірно сплачених коштів в якості ПДВ за договором поставки від 23.10.2020 № 8 у розмірі 20  728,20 грн (а.с. 38).
9.5.           07.06.2021 Василівською окружною прокуратурою направлено на адресу позивача повідомлення № 51-1368 вих.-21 про представництво інтересів держави Василівською окружною прокуратурою Запорізької області (а.с. 45).

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо права сторін не використовувати пільги на несплату ПДВ, а також щодо висновків про неможливість визнання договору недійсним в частині сплати суми ПДВ, з огляду на наступне. 
10.2.          Відповідно до п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, що діяла станом на день укладення спірного договору) тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення  пункту 198.5  статті 198 цього Кодексу та положення  статті 199  цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.
10.3.          Вказані зміни до Податкового кодексу України були внесені згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №  530-IX від 17.03.2020, який набрав законної сили 17.03.2020. 
10.4.          Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість» від 20.03.2020 № 224 (в редакції, чинній станом на день укладення спірного договору) до вказаного переліку віднесено хлорвмісні та інші за способом дії препарати для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound) (порошки, таблетки, гранули, концентрати) з кодом згідно з  УКТЗЕД « 3808». 
10.5.          Таким чином, станом на 23.10.2020 вже діяла норма законодавства про звільнення від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України відповідних товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) у зв`язку з чим підстави для включення до спірного договору умов про сплату ПДВ з поставки такого товару станом на день укладення договору були відсутні. 
10.6.          Відповідно до ч. 3, 5 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.
10.7.          Згідно із ч. 1 ст. 189 Господарського кодексу України ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.
10.8.          Відповідно до  статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення»  вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
10.9.          Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
10.10.          У підпункті  14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України  визначено, що ПДВ -непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм  розділу V цього Кодексу.
10.11.          За змістом підпунктів «а» і «б» пункту  185.1 статті 185 ПК України  об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів / послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 ПК України.
10.12.          Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 зі справи № 922/2439/20 щодо неможливості визнання недійсним частини договору стосовно визначення ПДВ (з посиланням на те, що включення в оплату ПДВ містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору).
10.13.          Зокрема, у вказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 зазначено, що за своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
10.14.          Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.
10.15.          Подібний правовий висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 зі справи № 916/2478/20, від якої Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.12.2021 не відступив.
10.16.          Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
10.17.          Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені  частинами першою - третьою,  п`ятою  та  шостою статті 203  цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
10.18.          З огляду на вищевикладені доводи колегія суддів доходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним п. 3.1. договору про закупівлю від 23.10.2020 № 8, укладеного між Управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради та           Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» в частині включення до ціни ставки податку на додану вартість, що складає 20  728,20 грн. 
10.19.          Також, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача сплачених за договором суми ПДВ у розмірі 20  728,20 грн, з огляду на такі доводи.
10.20.          Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
10.21.          Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
10.22.          Загальна умова частини першої  статті 1212 ЦК України  звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
10.23.          Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
10.24.          Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,  статтю 1212 ЦК України  можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
10.25.           Враховуючи те, що правова підстава для набуття відповідачем суми ПДВ у розмірі 20  728,20 грн відпала, вказані грошові кошти підлягають поверненню позивачу у відповідності до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України. 

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.           Колегія суддів приймає аргументи скаржника в частині того, що сума ПДВ у спірному договорі не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства. 
11.2.          Колегія суддів також погоджується із доводами апелянта про те, що правова підстава набуття відповідачем грошових коштів у розмірі 20  728,20 грн відпала, у зв`язку з чим надмірно сплачена сума вказаних коштів підлягає поверненню позивача. 
12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:
12.1.          Відповідачем порушено право позивача в частині повернення суми ПДВ у розмірі 20  728,20 грн за договором про закупівлю № 8 від 23.10.2020. 
13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»
13.2.           Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.» 
13.3.          Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
13.4.           При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»
13.5.          Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»
13.6.          Відповідно до ч. 3, 5 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.
13.7.          Згідно із ч. 1 ст. 189 Господарського кодексу України ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.
13.8.          Відповідно до  статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення»  вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
13.9.          У підпункті  14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України  визначено, що ПДВ -непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм  розділу V цього Кодексу.
13.10.          За змістом підпунктів «а» і «б» пункту  185.1 статті 185 ПК України  об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів / послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 ПК України.
13.11.          Відповідно до п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, що діяла станом на день укладення спірного договору) тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення  пункту 198.5  статті 198 цього Кодексу та положення  статті 199  цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.
13.12.          Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
13.13.          Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені  частинами першою - третьою,  п`ятою  та  шостою статті 203  цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
13.14.          Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. 
13.15.          Згідно із ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
13.16.          Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).
13.17.          Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
13.18.          При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України). 

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги: 
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи. 
14.2.            Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнити.
14.3. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 скасувати. Позовні вимоги Першого заступника керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Енергодарської міської ради задовольнити повністю. 
15.          Розподіл судових витрат:
15.1          Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1, 4 ч. 1 ст. 277, ст. 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі № 910/9923/21 задовольнити. 
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 у справі № 910/9923/21 скасувати.
3.          Прийняти нове судове рішення, яким:
І Позов Першого заступника керівника Василівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Енергодарської міської ради задовольнити.
ІІ Визнати недійсним п. 3.1. договору про закупівлю від 23.10.2020 № 8, укладеного між Управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» в частині включення до ціни ставки податку на додану вартість, що складає 20  728 грн 20 коп. 
ІІІ Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» (бул. Вацлава Гавела, буд. 31, м. Київ, 03065, ідентифікаційний код 23721802) на користь Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (вул. Набережна, буд. 24, м. Енергодар, Запорізька область, 71502, ідентифікаційний код 26249961) на р/р UA 748999980334319999000008015, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ідентифікаційний код 37942215) кошти у розмірі 20  728 (двадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн 20 (двадцять) коп, сплачені за договором про закупівлю від 23.10.2020 № 8, як набуті без достатньої правової підстави. 
IV Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» (бул. Вацлава Гавела, буд. 31, м. Київ, 03065, ідентифікаційний код 23721802) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Василівської окружної прокуратури Запорізької області (стягувач: вул. Соборна, буд. 10, м. Василівка, Запорізька область, 71600, р/р UA 438201720343180001000000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ідентифікаційний код 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 4  540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп. 
4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайнекс» (бул. Вацлава Гавела, буд. 31, м. Київ, 03065, ідентифікаційний код 23721802) на користь Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, буд. 45/9, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 02910019) судовій збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 6  810 (шість тисяч вісімсот десять) грн 00 коп. 
5.          Зобов`язати Господарський суд міста Києва видати відповідні накази. 
6.          Справу № 910/9923/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 12.01.2022.

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.В. Агрикова