Справа № 146/561/21
Провадження № 88-ц/801/1/2022
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року	Справа № 146/561/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Шемети Т.М., Якименко М.М., секретар Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,
встановив:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто останній.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційної скаргою на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами, апеляційну скаргу повернуто апелянту. Застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 450 грн та стягнуто вказану суму в дохід Державного бюджету України.
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького апеляційного суду із заявою, в якій просила переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року.
Звертаючись до апеляційного суду із заявою про перегляд ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилалася на те, що в апеляційній скарзі відсутній її підпис, а також будь-якої довіреності на підписання від її імені апеляційної скарги вона не надавала. У системі зареєстрована апеляційна скарга під прізвищем « ОСОБА_3 », тоді як її прізвище « ОСОБА_3 ».

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року за нововиявленими обставинами.
Постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд зазначив, що прийняття судом до розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, процесуальним законом не передбачено, а, отже, процесуальним наслідком звернення із такою заявою є постановлення судом ухвали про відмову у її прийнятті. Заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду апеляційної інстанції вже була прийнята судом до провадження, тому суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду, про перегляд якої порушується питання, не є об`єктом перегляду у відповідний спосіб, має закрити провадження за такою заявою на підставі статті 255 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 411 ЦПК України, висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги висновки Верховного Суду від 19 січня 2022 року, прийшов до наступного висновку.
Звертаючись до апеляційного суду із заявою ОСОБА_1 просила переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2021 року про повернення апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.
У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №463/6259/15-ц (провадження №61-2146св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року свідчить, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є, зокрема, ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду».
У постановах Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі №463/6267/14-ц (провадження №61-33385св18), 06 березня 2020 року у справі №1121/1717/12 (провадження №61-22788св19), від 08 червня 2021 року у справі №2-1207/2011 (провадження №61-1546св21), від 06 вересня 2021 року у справі №454/1362/14-ц (провадження №61-523св21) міститься правовий висновок про те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи, тобто не є об`єктом перегляду у відповідний спосіб, а отже, не підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
Ухвала Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року про повернення апеляційної скарги не є судовим рішенням (ухвалою), яким закінчено розгляд справи, відтак не є об`єктом перегляду за нововиявленими обставинами.
У свою чергу, процесуальним наслідком звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є постановлення судом ухвали про відмову у прийнятті такої заяви (постанова Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц). 
Разом з тим, оскільки заяву про перегляд вищевказаної ухвали суду за нововиявленим обставинами вже було прийнято судом, провадження в справі підлягає закриттю.
Хоча стаття 255 ЦПК України, яка визначає підстави для закриття провадження у справі, не містить такої підстави для закриття провадження як перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, яка не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, однак, в даному випадку провадження у справі підлягає закриттю як безпідставно відкрите, оскільки нормами ЦПК України виключена можливість існування такого провадження.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]».
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року підлягає закриттю.
Керуючись ст. 255, 381-384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності в порядку спадкування закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Т.М. Шемета

М.М. Якименко