УХВАЛА
11 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 826/5470/15
адміністративне провадження № К/990/3352/22
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року в справі №826/5470/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у місті Києві, Головного управління ДФС у місті Києві про скасування наказу, поновлення на публічній службі,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням поданих уточнень та змін позовних вимог, просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ голови Комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів від 16.03.2015 № 191-0, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника начальника Головного управління Міндоходів у місті Києві;
- зобов`язати Державну податкову службу України поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у місті Києві Державної податкової служби України (далі - Головного управління ДПС у місті Києві) або на рівнозначній посаді в органах Державної податкової служби України з 17 березня 2015 року;
- стягнути з рахунків Головного управління ДПС у місті Києві на користь               ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі              1267685,53 грн;
- зобов`язати Головне управління ДПС у місті Києві: нарахувати та сплатити до Пенсійного фонду України страхові внески (єдиний соціальний внесок), пов`язані з виплатою заробітної плати, за період вимушеного прогулу; подати до органу Пенсійного фонду України та відповідного органу Державної податкової служби України скореговані відомості про помісячні суми заробітку ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу та сплачені за нього страхові внески; внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис про поновлення на роботі з моменту неправомірного звільнення; зобов`язати Державну податкову службу України поінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої пунктом 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  27 жовтня 2021 року в справі №826/5470/15, адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано наказ голови Комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів від 16.03.2015 № 191-о, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника начальника Головного управління Міндоходів у місті Києві;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у місті Києві;
- стягнуто з Головного управління ДПС у місті Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 520 188,52 грн;
- решті позовних вимог відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2021 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року та на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року в справі №826/5470/15 повернуто особі, яка її подала.
24 січня 2022 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року та на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року в справі №826/5470/15.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається виключно на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, без обґрунтування підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
Водночас Суд зауважує, що згідно з наведеними нормами процесуального законодавства, при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року та на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року в справі №826/5470/15 повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.  
Суддя:                                                                                О.Р. Радишевська