УХВАЛА

10 лютого 2022 року  
Київ
справа №380/10649/21
адміністративне провадження №К/990/3178/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Кашпур О.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року 
у справі №380/10649/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними і скасування постанов,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , Хліпальська В.В. звернулися до суду із позовом, у якому просили:
- дослідити в судовому засіданні матеріали виконавчих проваджень ВП № 64309458 і ВП № 64309357 та встановити, що висновок державного виконавця, який наведений у постановах від 09 червня 2021 року про закінчення виконавчих проваджень про те, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 380/1366/20 до відкриття виконавчих проваджень не відповідає наявним у матеріалах цих виконавчих проваджень доказам. Встановити фактичні дати надіслання державним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень від 28 січня 2021 боржнику і дати отримання державним виконавцем листів/повідомлень від боржника про виконання рішення суду;
- дослідити мотивувальну частину постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 380/1366/20 і визнати, що вказаним судом було встановлено, що заява позивачів щодо невиконання відповідачем рішення суду не підлягала розгляду за процедурою судового контролю в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, а за правилами статті 383 цього Кодексу. Отже ця заява не була задоволена судом, а викладені позивачами аргументи (доводи) щодо неотримання ними обґрунтованої, повної та достовірної відповіді за заявою від 27 серпня 2019 року (на виконання рішення суду) судом не досліджувались і не відображені у вказаній постанові;
- зробити висновок, що припинення процедури судового контролю в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України через процесуальну помилку позивачів не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження, яке здійснюється до моменту повного виконання боржником рішення суду;
- визнати бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства 
юстиції України, яка проявилась у недослідженні доводів і правового обґрунтування ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яке містили їх скарги від 26 лютого 2021 року у виконавчих провадженнях ВП №64309458 і ВП № 64309357, стосовно порушень, вчинених боржником при наданні ним відповіді листом від 25 січня 2021 року № 31-13-0.6-437/2-21, а також у невчиненні державним виконавцем заходів, передбачених положеннями статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження»;
- визнати протиправними і скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 09 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 64309458 та про закінчення виконавчого провадження ВП № 64309357.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року та залишено позовну заяву без розгляду.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, позивачем оскаржується  постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року. Касаційна скарга подана (здана на пошту) 19 січня 2022 року.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання позивача про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року. В обгрунтування, скаржником зазначено, що вказану постанову ним отримано 20 грудня 2021 року. На підтвердження зазначеного, позивачем надано копію конверта, та витягу із сайту «Укрпошти».
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником касаційна скарга подана протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови.
Крім того, скаржником при поданні касаційної скарги заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору.
Позивач просить звільнити її від сплати судового збору на підставі підпункту г) частини частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір». 
Згідно з частиною 1  статті 133 КАС України  суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи  звільнити від їх оплати повністю  або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до положень    статті 8 Закону України «Про судовий збір»    враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частинами першою та другою    статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI    (далі - Закон №  3674-VI) визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
Дослідивши надані позивачем докази про майновий стан особи, та з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав, визначених  Законом України «Про судовий збір», для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №380/10649/21, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Скаржником зазначено, що суд апеляційної інстанції не застосував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №920/149/18 щодо пропуску скаржником установленого частиною першою статті 341 ГПК України десятиденного строку на їх оскарження та відсутність клопотання або заяви скаржника про його поновлення. У вказаній постанові суди відхилили доводи скаржника про те, що при обчисленні строку на оскарження дій державного виконавця застосуванню підлягають приписи частини п`ятої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
Крім того, скаржник посилається на наявність виключних підстав, передбачених підпунктами а) і в) пункту другого частини 5 статті 328 КАС України.
Проаналізувавши вказані скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, а) і в) пункту другого частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №380/10649/21.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №380/10649/21.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року 
у справі №380/10649/21.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/10649/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                           Н. А. Данилевич

                                                                                                                    О. В. Кашпур