ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2021 р.	Справа № 480/2938/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/2938/21
за позовом    ОСОБА_1      
до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 ,  звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до   Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просив:
1) визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку та виплати пенсії станом на 01.12.2019 року за заявою ОСОБА_1 ;
2) зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України здійснити заходи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області нову довідку про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 для проведення перерахунку та виплати пенсії із обов`язковим включенням до розміру грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, середніх сум щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), індексації та премії за прирівняною посадою заступника начальника управління апарату ГУНП зі спеціальним званням підполковник поліції та стажем служби в поліції 23 роки станом на 01.12.2019 року, а саме:
- посадовий оклад за посадою заступника начальника управління апарату ГУНП - 3 400,00 грн (згідно довідки за № 11/197 - 757 від 19 березня 2018 року);
- оклад за спеціальним званням - підполковник - 2 200 грн. (згідно довідки за № 11/197 - 757 від 19 березня 2018 року);
- надбавка за стаж служби, розмір надбавки, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням - 2 240,00 грн. (згідно довідки за № 11/197 - 757 від 19 березня 2018 року);
- надбавка за роботу в умовах режимних обмежень — 15 % - 510 грн.; (згідно листа Головного управління Національної поліції в Сумській області від 24.02.2021 року № 29/05/29/ж-36-2021 та інформації про складові та розміри грошового забезпечення);
- надбавка за специфічні умови проходження служби - 74,57 % - 5 846,29 грн. (згідно інформації Національної поліції України від 24.02.2021 року № 2388/09/48 - 2021, 9 рядок);
- премія - 76,81 % - 10 512,44 грн. (згідно інформації Національної поліції України від 24.02.2021 року № 2388/09/48 - 2021,9 рядок);
- індексація - 887,09 грн. (згідно Постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року за справою № 638/9697/17).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2021р. прийнято відмову позивача від позову та провадження у справі  закрито. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10,м. Київ,01601, ЄДРПОУ 00032684).
Відповідач, Міністерство внутрішніх справ України, не погодився з ухвалою суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду в цій частині, прийняти нову про відмову у задоволенні заяви про стягнення судового збору, посилаючись на порушення норм  права. Вказує, що нормами КАС України не передбачено стягнення з відповідача судового збору у разі відмови від позову, лише визначено право позивача на повернення з бюджету  судового збору.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні та клопотав про розгляд справи без його участі.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином.
Від представника  відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи, що справа має бути розглянута протягом розумного строку, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення вищезазначеного клопотання.
Крім того зазначає, що повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи відбулося відповідно до приписів ст.268 КАС України.
Разом з тим колегія суддів зауважує, що  з часу отримання апеляційної скарги (08.12.2021р., про що свідчить звіт про направлення на офіційну адресу  електронної пошти відповідача, зокрема, судової повістки) до судового засідання, яке було призначене на 15.12.2021р.), у представника відповідача було достатньо часу для того, щоб підготуватися до судового засідання та викласти свою правову позицію.  Жодних належних та допустимих доказів, а саме будь-яких належним чином оформлених документів  на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання та необхідності перенесення розгляду справи до вказаного клопотання заявником не додано, як і не зазначено, які саме додаткові докази або пояснення відповідач бажав надати до суду апеляційної інстанції,  і що суттєво могло б вплинути на розгляд справи та прийняття рішення.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції прийнята відмова позивача від позову у зв`язку з тим, що відповідач після звернення позивача до суду виправив становище та задовольнив позовні вимоги самостійно, закрито провадження у справі згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України. Разом з тим, враховуючи, що позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви, суд вважав необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 908 грн., сплачені 07.04.2021 (а.с.13).
В частині прийняття відмови від позову та закриття провадження по справі ухвала суду сторонами не оскаржена. Спірним є розподіл судових витрат.
Колегія суддів погоджується з оскаржуваними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача
Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відмови відповідача у видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача.
У заяві про відмову від позову позивач зазначив, що відповідач підготував та вже надав йому оновлену довідку про розмір грошового забезпечення тому спір по справі між сторонами відсутній, оскільки відповідачем відповідне порушення усунуто та відновлено порушене право позивача.
Тобто відмова позивача від позову зумовлена тим, що відповідач після звернення позивача до суду виправив становище та задовольнив позовні вимоги самостійно.
Факт відкликання спірної вимоги через те, що відповідач підготував та вже надав позивачу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення після відкриття провадження у цій справі, можливо розцінювати як задоволення позову відповідачем після подання позовної заяви.
Отже, оскільки відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, то застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 КАС України.
Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постановах від 3 лютого 2021 року у справі № 200/6826/20-а, у справі № 320/4885/20 від 14 грудня 2020 року.
Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь - яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У цій справі суд встановив, що позивач відмовився від позову на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України саме у зв`язку із задоволенням відповідачем, як суб`єктом владних повноважень позовних вимог позивача.
Тобто, відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, а тому при розподілі судових витрат у цій справі суд застосовує положення статті 140 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні до суду позовної заяви було сплачено 908,00 грн. судового збору (а.с.13).
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача, МВС України,  на користь позивача сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року по справі № 480/2938/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	Я.В. П`янова    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  20.12.2021 року