П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/5392/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на  ухвалу  Херсонського окружного адміністративного суду від  06 жовтня 2021  року про повернення позову   ОСОБА_1  до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2021 року ОСОБА_1  звернулася до суду першої інстанції з позовом до наведених вище відповідачів  та просила:
- стягнути з Держави України, за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь відшкодування завданої їй неконституційним актом майнової шкоди, у вигляді недоотриманої заробітної плати у 2017-2019 роках  в сумі 16 825 грн, шляхом безспірного списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України;
- стягнути з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь відшкодування завданої моральної шкоди в сумі  10 000 грн шляхом безспірного списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України. 

На вимогу суду позивачкою подано заяву про поновлення строку звернення з наведеним позовом.
Мотивуючи поважність пропуску строку звернення до суду, ОСОБА_1  зазначила, що  2014 року і по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Про порушення Державою Україна прав своїх та не виконання  встановлених гарантій, їй стало відомо з 31 березня 2021 року, з моменту отримання відповіді від Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. 
Водночас, як стверджує позивачка,  можливість звернутись до адвоката за захистом своїх порушених прав, з`явилася у неї лише у вересні 2021 року, під час перебування у відпустці. 
На думку позивачки, специфіка проходження  військової служби, свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду. 

Ухвалою  Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року  позовну заяву ОСОБА_1  повернуто.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із  приписів статей 122 та 123 КАС  України, що встановлюють строки звернення до суду, а також наслідків його пропущення.
На  думку суду першої інстанції, позивачкою пропущений строк звернення до суду без поважних причин, що дає підстави для повернення заявленою нею позову.
Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що  разова грошова допомога до 5 травня не є заробітною платою, а є пільгою, встановленою Державою певній категорії осіб, яка виплачується  незалежно від заробітної плати та не є її складовою, а тому при обчисленні строку звернення до суду застосовується  стаття 122 КАС України, а не  стаття 233 КЗпП України. 
Окрім того, суд першої інстанції зауважив, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якого в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.
Покликаючись на  частину 4 статті 17-1    Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суд зазначив, що перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з позовом щодо ненарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, а це надає  підстави його обрахувати таким чином: за 2017 рік - 30 вересня 2017 року та сплив 30 березня 2018 року, за 2018 рік - 30 вересня 2018 року та сплив 30 березня 2019 року, за 2019 рік - 30 вересня 2019 року та сплив 30 березня 2020 року.

Також суд встановив, що шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення шкоди, завданої неконституційним актом, у вигляді недоотриманої заробітної плати у 2017-2019 роках, слід відраховувати з 27.02.2020, тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 3-р/2020. Проте,  подання позову датовано 17.09.2021, що свідчить, на думку суду про пропуск строку звернення до суду.
Керуючись  пунктом 1 частини 4  статті 169 КАС України  суд указав, що  чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Вважаючи, що прийнята ухвала суду першої інстанції не відповідає ознакам  законності та обґрунтованості, ОСОБА_1    просить її скасувати та ухвалити нове рішення про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляції ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції  не врахував обставини, що військова служба є державною службою особливого характеру. Далі, на думку скаржниці, суд неправильно розтлумачив норми законодавства, вважаючи, що  грошова допомога  до 5 травня не відноситься до складових заробітної плати. На переконання скаржниці грошова допомога  до 5 травня є додатковою заробітною платою,  а тому строк  стягнення заборгованості невиплаченої заробітної плати в судовому порядку  є необмеженим.
Є доводом скаржниці також те, що про порушення свого права вона дізналася 31.03.2021, коли отримала відмову Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у перерахунку виплат. На її думку, звернення до суду з даним позовом 17.09.2021, свідчить про дотримання строків звернення до суду.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 2  ст.122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3  ст.122 КАС України).
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені  статтею 123 КАС України.
Частиною першою вказаної статті визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2  ст.123 КАС України  якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву Відповідно до п.1 ч.4  ст.169 КАС України  позовна заява повертається позивачеві, якщо  позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як правильно відзначив суд,  чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
У зв`язку з  поверненням позову припиняється її розгляд на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про відсутність підстав для визнання причин пропуску позивачкою строку звернення до суду поважними.
Проходження скаржницею військової служби не може бути визнана поважною причиною, оскільки таку обставину не можна вважати обставиною  непереборної сили та обставиною, яка об`єктивно унеможливлює вчинення процесуальної дії у встановлений строк. 
ОСОБА_1 надала до суду першої інстанції довідку про безпосередню участь  в антитерористичній операції з 03.09.2016 по 07.10.2016, тобто 1 місяць і 4 дні. Наведена обставина також не може вважатися обставиною, що перешкоджала особі на протязі декілька років  не звертатися до суду.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 р. №340/1019/19).
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а  ухвалу суду -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У цій справі суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень процесуального права і ухвалив законне й обґрунтоване рішення про повернення  позову.
За результатом апеляційного перегляду розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 169, 308,  311, 312, 317, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу  Херсонського окружного адміністративного суду від  06 жовтня 2021  року про повернення позову   ОСОБА_1  до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення коштів – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач – суддя                                                            І. О. Турецька

                     суддя                                                            Л. В. Стас

                     суддя                                                            Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 30.12.2021.