24 грудня 2021 року                                                 Справа № 991/8541/21
Провадження №11-п/991/25/21

ОКРЕМА ДУМКА
судді ОСОБА_1 
щодо ухвали від 24 грудня 2021 року в кримінальному провадженні №11-п/991/25/21,
кримінальна справа №991/8541/21

       24 грудня 2021 року ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду провадження за клопотанням захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про направлення з Вищого антикорупційного суду до іншого суду кримінального провадження, відомості про яке 06 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52018000000000856 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, закрито. Матеріали кримінального провадження повернуто до Вищого антикорупційного суду.
         Вважаю за необхідне висловити окрему думку з приводу вказаного рішення, виходячи з такого.
           Клопотання обґрунтоване тим, що кримінальне провадження є непідсудним Вищому антикорупційному суду, оскільки відсутні умови, передбачені п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_3 в період інкримінованих йому діянь працював директором ТзОВ «НВП «Енергія-Новояворівськ», а тому не належав до кола осіб, визначених у п.1 ч.5 ст.216 КПК України. Інші обвинувачені в кримінальному провадженні №52018000000000856 від 06 вересня 2018 року також не належать до кола осіб, передбачених п.1 ч.5 ст.216 КПК України. Крім того, відповідно до п.2 ч.5 ст.216 КПК України, у статутному капіталі юридичних осіб, де працювали обвинувачені, відсутня частка державної або комунальної власності, яка перевищує 50 відсотків. Також, відповідно до п.3 ч.5 ст.216 КПК України, обвинуваченим не інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.369 та ч.1 ст.369-2 КК України. Захисник вважає, що в абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України передбачено підстави для визначення прокурором підслідності, проте відсутні умови для визначення підсудності. Перехідні положення також не визначають підсудність Вищого антикорупційного суду.
          Вважаю, що дане клопотання підлягало до задоволення з таких підстав.
         Відповідно до абз.2 ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
       Згідно з ч.1 ст.33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст.45 КК України, ст.206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.
       Відповідно до примітки ст.45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до КК вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст.191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст.210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України.
       Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до КК України вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст.366-2, 366-3 цього Кодексу.
       Питання підсудності кримінального провадження №52018000000000856 від 06 вересня 2018 року вже вирішувалось Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду. Зокрема, в ухвалі від 28 січня 2020 року колегія суддів погодилась з доводами заявників клопотань про направлення кримінального провадження до іншого суду в тій частині, що за ознаками, передбаченими п.п.1,2 та абз.1 п.3 ч.5 ст.216 КПК України, зазначене кримінальне провадження є непідсудним Вищому антикорупційному суду, вказана позиція не оспорювалась учасниками судового провадження, в тому числі прокурорами. Колегія суддів дійшла до висновку, що вказане кримінальне провадження підсудне за абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України, що є однією з умов для визначення підсудності кримінального провадження за Вищим антикорупційним судом. Зокрема, у зв`язку з  тим, що злочином було заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, а саме заподіяно майнової шкоди державі, в особі ПАТ «НАК «Нафтогаз України», на загальну суму 1 425 737 709,22 грн. 
       Проте, згідно ухвали Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі №991/4989/21 колегія суддів дійшла висновку про те, що абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України надає повноваження відповідним прокурорам визначати підслідність за НАБ України кримінальних проваджень, які за загальним правилом йому не підслідні, і не відноситься до однієї з умов необхідних для визначення підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду. Крім того, колегія суддів зазначила, що Перехідними положеннями КПК України не визначається підсудність Вищого антикорупційного суду. Усі, без винятку кримінальні провадження, досудове розслідування яких здійснювалося НАБ України та закінчено прокурорами САП, направляються до Вищого антикорупційного суду, який, у свою чергу, і має виключні повноваження направити кримінальне провадження до іншого суду у разі непідсудності йому цього провадження. 
       Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання захисника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про направлення з Вищого антикорупційного суду до іншого суду кримінального провадження№52018000000000856 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.209 КК України, підлягало задоволенню. 
         
       Суддя:                                                                 ОСОБА_1