Справа № 344/19732/18 
Провадження № 22-ц/4808/262/22 
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої                        Пнівчук О.В.
суддів:                        Девляшевського В.А., Томин О.О. 
з участю секретаря         Мельник О.В.,                 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2021 року, у складі судді Пастернак І.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальних збитків заподіяних ДТП та моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
З урахуванням уточненої позовної заяви від 16 вересня 2019 року позивач просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТзОВ СК «Альфа-Гарант») матеріальну шкоду в розмірі 85854,39 грн, ОСОБА_2 -10200 грн матеріальної шкоди та 50000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 19.01.2018 року ОСОБА_2 в м. Івано-Франківську на перехресті вулиць Тисменицька-Декабристів-Сеченова, керуючи автомобілем Шевроле Лачетті, не надала переваги в русі на регульованому перехресті автобусу, що здійснював пасажирські перевезення, Мерседес Бенц 814Д під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. 
Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.03.2018 року, залишеною без зміни постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпУП.
Внаслідок вчинення ДТП ОСОБА_2 позивачу як власнику автомобіля Мерседес Бенц 814Д нанесено матеріальний збиток на суму 110200 грн, з яких 14145,61 грн відшкодовано ТДВ СК «Альфа-Гарант», а отже сума невідшкодованого матеріального збитку складає 96 054,39 грн.
Позивач посилався також на те, оскільки знищений автомобіль використовувався ним для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку для сім`ї, то у зв`язку із пошкодженням автомобіля він вимушений був шукати інше джерело доходу, а його сім`я була позбавлена можливості нормального проживання, та зазнала значних моральних переживань.
Позивач, посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з ТзОВ СК «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду в розмірі 85854,39 грн в рамках ліміту відповідальності, передбаченого страховим полісом, а решта суми матеріального збитку в розмірі 10200 грн з ОСОБА_2 . 
На відшкодування заподіяної моральної шкоди позивач просив стягнути з ОСОБА_2 50000 грн. 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17 вересня 2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено - ТДВ СК «Альфа-Гарант».
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто із ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 85 854 грн 39 коп матеріальної шкоди.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 200 грн матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.
Стягнуто із ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу по 7 000 грн. з кожного, та по 1 006,41 грн. судового збору з кожного.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі на дане рішення представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» посилається на неповне з`ясування обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт зазначив, що суд першої інстанції задовольняючи частково позов виходив з того, що оскільки 05.07.2018 року та 14.09.2018 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було частково сплачено позивачу страхового відшкодування у розмірі 14 145,61 грн, а за страховим полісом передбачено відшкодування у розмірі 100 000 грн, то відповідно до стягнення з ТДВ СК Альфа-Гарант ще підлягає сума у розмірі 85 854,39 грн.
Однак суд першої інстанції в порушення норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не врахував, що відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до документів наданих позивачем на підтвердження права власності на пошкоджений в ДТП автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , даний автомобіль 1996 року випуску.
Згідно з п. п. 7.38., 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років- для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років для інших легкових КТЗ.
Отже станом на дату ДТП, строк експлуатації автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 становив 22 роки, а отже коефіцієнт фізичного зносу деталей, які підлягали заміні внаслідок настання ДТП становить 70%.
Згідно акту виконаних робіт №ОУ-0000045 були замінені крило переднє ліве, облицювання передка, бампер передній, кронштейн, капот та багато інших деталей.
Судом першої інстанції не було застосовано коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 70% до деталей, які зі слів позивача були замінені на нові.
Крім того, суд не навів які саме вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було порушено ТДВ СК «Альфа-Гарант».
Як убачається з акту огляду ТЗ від 26.01.2018 року позивачем підтверджено, що пошкодження переднього вітрового скла не пов`язані з ДТП 19.01.2019 року, однак в документах що надані позивачем, а саме розрахунку та акті виконаних робіт значиться заміна скла вітрового вартістю 2900 грн.
12 червня 2018 року товариством було отримано розрахунок №92-D/38/4 складений аварійним комісаром відповідно до якого матеріального збитку завданого власнику ТЗ «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 дорівнює 28291,23 грн з урахуванням ПДВ та 23576,02 грн без урахування ПДВ.
Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. 
Крім того, в матеріалах справи міститься постанова Івано-Франківського міського суду від 29.03.2019 року в мотивувальній частині якої зазначено, що в діях водія автобуса «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 теж є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. А тому винним у ДТП є обидва учасника ДТП, а отже розмір страхового відшкодування підлягає поділу на кількість винних осіб.
Позивачем не доведено дійсний розмір завданої йому матеріальної шкоди, клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи для визначення розміру збитків, позивачем не заявлялось.
Суд першої інстанції двічі безпідставно відмовив ТДВ СК «Альфа-Гарант» у задоволенні клопотання про проведення судової авто товарознавчої експертизи та судової інженерно-технічної експертизи.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не має.
У судове засідання апеляційного суду представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги заперечили.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення не в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодування завданої в наслідок ДТП матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» частково сплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 14 145,61 грн, натомість за страховим полісом передбачено відшкодування 100 000 грн, то відповідно з страхової компанії підлягає до стягнення 85 854,39 грн.
З таким висновком частково погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 19 січня 2018 року о 10.50 год. в м. Івано-Франківську на перехресті вулиць Тисменицька-Декабристів-Сеченова, керуючи автомобілем Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_2 не надала переваги в русі на регульованому перехресті транспортному засобу Мерседес Бенц 814 D д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів Шевроле Лачетті, Мерседес Бенц та Ауді д.н.з НОМЕР_3   під керуванням ОСОБА_5 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.03.2018 року, залишеною без змін Постановою Апеляційного суду Івано-Франквської області від 15.05.2018 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АК /1950434 від 28.03.2017 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Шевроле Лачетті реєстраційний № НОМЕР_4 ОСОБА_2 застрахована у ТДВ СК «Альфа–Гарант».
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником автобуса Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 22 січня 2018 року звернувся до Генерального директора ТДВ Страхова компаніям «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП від потерпілого, яка сталася 19.01.2018 року.
Згідно розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортного засобу 92-D/38/4, Мерседес Бенц 814 D(д.н.з. НОМЕР_1 ), складеного аварійним комісаром 24.05.2015 року, вартість відновлювального ремонту ТЗ згідно ремонтної калькуляції  92-D/38/4 становить 64 446,76грн.(в т.ч. ПДВ); вартість матеріального збитку власнику КТЗ на дату оцінки 26.02.2018 року складає – вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин: 28 291,23 грн з урахуванням ПДВ, 23 576,02 грн. без врахування ПДВ. 
Рішеннями комісії СК «Альфа-Гарант» від   05.07.2018 року та 14.09.2018 року затверджено страхові акти №ЦВ /18/0207 та №ЦВ /18/0207/1, якими визначено розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 відповідно у розмірі 11788,01 грн та 2357,60 грн.
05.07.2018 року на поточний рахунок позивача зараховано суму страхового відшкодування у розмірі 11 788,01 грн та 14.09.2018 року у розмірі 2 357,6 грн.
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Прообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 7.38., 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років для інших легкових КТЗ.
Оскільки станом на дату ДТП, строк експлуатації автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 становив 22 роки, то коефіцієнт фізичного зносу деталей, які підлягали заміні внаслідок настання ДТП становить 70%.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі № 359/2309/17 (провадження № 61-26508св18) від 04.12.2019 року дійшов висновку, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин. 
Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019 року у справі №676/518/17 доходить наступного висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
 
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. 
 
Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.
 
На підтвердження заподіяних збитків внаслідок пошкодження автомобіля в результаті ДТП, позивач надав суду акт виконаних робіт № ОУ-0000045 здачі-прийняття робіт від 15.02.2018 року, відповідно до якого фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 надано ОСОБА_1 послуги по заміні ряду деталей, ремонту всього на загальну суму 65800 грн, при цьому використано запасні частини (16 найменувань) на загальну суму 44400 грн. Тобто загальна вартість робіт та запчастин становить 110200 грн.
 
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення по суті позову дійшов правильного висновку, що оскільки цивільно-правова оцінка відповідальність власниці автомобіля марки Шевроле Лачетті реєстраційний № НОМЕР_4 на час ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», то обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду в межах ліміту цивільно-правової відповідальності покладається на страхову компанію.
В апеляційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант» посилається на те, що судом не було враховано коефіцієнт фізичного зносу деталей, які були замінені внаслідок ДТП зі слів позивача на нові деталі.
Із наданої ОСОБА_1 специфікації запчастин, використаних для ремонту пошкодженого транспортного засобу «Мерседес» 814 D 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що із 16 найменувань використаних запчастин, використано нові запчастини: палець передньої ресори вартістю 60 грн, патрубок пічки – 220 грн та скло вітрове – 2900 грн, решта використано запчастини які були у вжитку, відсоток зносу яких складає 70%.
Оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, то при визначенні суми страхового відшкодування слід застосувати коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 70% до нових деталей використаних у процесі ремонту пошкодженого транспортного засобу, що становить ( 2900+220+60)х70% =2226 грн. 
Оскільки зазначені обставини справи суд першої інстанції  не врахував, то рішення суду в частині відшкодування матеріальних збитків підлягає зміні,  з ТДВ СК «Альфа-Гарант на користь ОСОБА_1 слід стягнути 83628,39 грн, а з ОСОБА_2 - 12426 грн.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в акті огляду ТЗ від 26.01.2018 року позивачем підтверджено, що пошкодження переднього вітрового скла не пов`язані з ДТП 19.01.2019 року, однак в акті виконаних робіт необґрунтовано значиться заміна скла вітрового вартістю 2900 грн не заслуговують на увагу, оскільки як убачається із калькуляції вартості відновлювального ремонту складеного 26 лютого 2018 року, саме аварійним комісаром зазначено про заміну вітрового скла (п.14 замінні складові ) та вартість ремонтних робіт по демонтажу та монтажу вітрового скла ( п. 7).
Доводи апелянта про те, що згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 29.03.2019 року в діях водія автобуса «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а відтак розмір страхового відшкодування підлягає поділу на кількість винних осіб є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР під час ДТП, що мала місце 18.01.2018 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не доведено дійсний розмір завданої йому матеріальної шкоди, а клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи для визначення розміру збитків, ним не заявлялось не заслуговують на увагу, оскільки позивачем на підтвердження заподіяних збитків надано акт виконаних робіт № ОУ-0000045 здачі-прийняття робіт від 15.02.2018 року, відповідно до якого фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 надано ОСОБА_1 послуги по заміні ряду деталей та ремонту автобуса всього на загальну суму 110200 грн, 
Посилання на те, що суд першої інстанції двічі безпідставно відмовив ТДВ СК «Альфа-Гарант» у задоволенні клопотання про проведення судової авто-товарознавчої експертизи та судової інженерно-технічної експертизи, як підставу для скасування рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки апелянт не був позбавлений права в апеляційній інстанції заявити таке клопотання, однак зазначеним процесуальним правом не скористався.
З огляду на встановлені обставини справи, рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині відшкодування матеріальної шкоди.
В решті рішення суду слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2021 року змінити в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» ( код ЄРДПОУ 32382598 01133, м. Київ, бульв. Л.Українки, 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП   НОМЕР_5 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) 83628,39 грн (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять вісім гривень 39 копійок) матеріальної шкоди.
Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП  НОМЕР_6 , проживаючої за адресою   АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП   НОМЕР_5 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ) 12426 (дванадцять тисяч чотириста двадцять шість) гривень матеріальної шкоди.
В решті рішення суду залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, у випадках передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.    
Повний текст постанови складено 15 лютого 2022 року.         

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
                      Судді:                                                                В.А. Девляшевський
               О.О. Томин