ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
19 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/3451/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши  у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби (правонаступник Запорізька митниця) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Батрак І.В.) у справі №280/3451/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАТТОМ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
28.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю “АВАТТОМ” звернулось до суду із позовом до Державної митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2021 №UA110230/2021/000073/2; визнання протиправною та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2021/00183 від 19.03.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженими рішеннями відповідача, оскільки підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки поданих документів розбіжностей. На вимогу митниці разом з додатковими документами позивач надав копію платіжного документа - платіжне доручення в іноземній валюті № 6 від 04.02.2021 з печаткою банку, отже факт оплати імпортованого товару за ціною договору підтверджено в повному обсязі. Крім того, вказуючи на зазначений недолік, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари. Щодо виявленого недоліку "В інвойсі від 01.03.2021 № АІЮ-202400 зазначено, що товари не є походженням з європейського союзу, але в той же час до митного оформлення надано сертифікат про походження товару від 04.03.2021 №А32318396, де зазначено що країною походження є європейський союз" вказує, що позивачем надано інвойс та переклад інвойсу в яких зазначено наступне: М330-50А походження не європейського союзу, пластина осердя трансформатора походження ЄС (Німеччина), тобто в даному випадку матеріал із якого виготовлено пластини не є європейського походження, в той час саме пластини виготовлені у ЕС, про що і було зазначено з боку позивача. Крім того, позивачем була надано додатково інформація з мережі Інтернет про марку сталі М330-50А з якої виготовлено товар. Зазначає, що після розгляду додатково наданих документів Митницею зазначено, що наданий прайс-лист, який адресований ТОВ “АВАТТОМ”, не для широкого кола осіб, що по суті нівелює його значення, в той же час, вказаний прайс-лист було надано на вимогу ТОВ “АВАТТОМ”, про що в ньому і зазначено, а висновок митниці є припущенням, крім того зазначене з боку митниці зауваження не має фактично ніякого значення, оскільки не ґрунтується на нормах закону. Позивач вважає, що при здійсненні митного оформлення імпортованого товару, ним надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості та не перешкоджали митному органу перевірити заявлену митну вартість, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Так до митного оформлення позивачем (брокером) надано інвойс від 01.03.2021 №ARG-202400, в якому не зазначено реквізити зовнішньоекономічного контракту; відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 №5, яка є невід`ємною частиною контракту; в наданому платіжному дорученні (swift) відсутні печатки уповноваженого банку; наявне посилання лише па контракт від 16.07.2019 №16/07/2019, але відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 №5 та інвойс від 01.03.2021 №ARG-202400. В інвойсі від 01.03.2021 № АІЮ-202400 зазначено, що товари не є походженням з європейського союзу, але в той же час до митного оформлення надано сертифікат про походження товару від 04.03.2021 №А32318396, де зазначено що країною походження є європейський союз вказує, що позивачем надано інвойс та переклад інвойсу в яких зазначено наступне: М330-50А походження не європейського союзу, пластина осердя трансформатора походження ЄС (Німеччина), тобто в даному випадку матеріал із якого виготовлено пластини не є європейського походження, в той час саме пластини виготовлені у ЕС. Також судом першої інстанції невірно здійснено розподіл судових витрат, у більшій сумі ніж необхідно сплатити позивачу до суду першої інстанції при зверненні з позовом до суду, враховуючи різницю між заявленою сумою до митного оформлення та прийнятим рішенням.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якій просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та прийнято обґрунтоване рішення.
Судом апеляційної інстанції було здійснено заміну відповідача правонаступником.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції у задоволенні скарги просив відмовити.
Перевіривши матеріали справи, обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивачем  ТОВ “АВАТТОМ” (Покупець) з Gebruder Waasner Elektrotechnische Fabrik GmbH, Німеччина (Продавець) укладено  контракт № 16/07/2019 від 16.07.2019 (з урахуванням додаткової угоди №1 від 20.05.2020).
На підставі вказаного контракту продавцем було поставлено позивачу партію обумовленого Специфікацією № 5 від 25.01.2021 до контракту товару – Пластини сердечника трансформатора ізольовані, не відпалені: UІ 150 4L 11,0 - 18000шт,  UІ 168 4L 11,0 - 18000шт, UІ 210 4L 15,0 - 7500шт. Тех. характеристика: матеріал виготовлення електротехнічна сталь М330-50А. Метод виготовлення: різання за розмірами. Призначення: виготовлення масляних трансформаторів, які не можуть бути використані у військових цілях. Не використовуються для установки на транспорті засоби для військового використання на суші, на морі, в повітрі або космосі. Виробник: Gebr. Waasner Elektrotechnische Fabrik GmbH Торговельна марка TUVRheinland Країна виробництва DE. Упаковано на полетах” в кількості 6409 кг (брутто), вага нетто 6289 кг на умовах згідно з Інкотермс-2010 FCA DE м. Форххайм.
Для проведення митного оформлення поставленого за зазначеним контрактом товару 17.03.2021 ТОВ “АВАТТОМ” було надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію (далі - МД) № UA110230/2021/005117. Декларантом заявлена митна вартість товару у розмірі 312067,67 грн. або 9467,15 євро. Митна вартість товару була визначена позивачем виходячи з ціни контракту, тобто за основним методом, що передбачений ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано копії наступних документів, зазначених в гр. 44 МД: сертифікати від 04.03.2021 № 07.26.19, №07.27.28, №07.28.15; інвойс від 01.03.2021 № ARG-202400; автомобільна транспортна накладна CMR від 04.03.2021 б/н;           сертифікат про походження товару від 04.03.2021 № А 32318396; Swift від 04.02.2021; проформа на передплату від 25.01.2021 № 08273924-1; рахунок-фактура транспортних витрат від 09.03.2021 № ТР-0000964; довідка про транспортні витрати від 09.03.2021 б/н;           специфікація від 25.01.2021 №5; договір на транспортно-експедиційне обслуговування і перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполучені від 01.01.2021 № 036/21; заявка (до договору 01/03) від 01.02.2021 № 1; лист ТОВ “АВАТТОМ” від 10.03.2021 № 10/03; копія митної декларації країни відправлення від 03.03.2021 № MRN 21DE860145403225E6 тощо.
З позначкою “не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються Декларантом” в гр. 44 вищезазначеної ЕМД зазначено: пакувальний лист від 03.03.2021 б/н; договір про надання послуг митного брокера від 17.02.2017 № 33; договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.03.2020 № 01/03.
З позначкою “надавався митному органу в попередніх випадках митного оформлення” в гр. 44 вищезазначеної ЕМД зазначено: каталог виробника від 20.10.2020; додаткова угода від 20.05.2020 № 1; контракт від 16.07.2019 № 16/07/2019; лист ТОВ “АВАТТОМ” від 06.10.2020 № 06/10; лист ТОВ “АВАТТОМ” щодо технічного опису від 06.10.2020 № 06/10.
Цього ж дня  митним органом було направлено позивачу Повідомлення, в якому зазначено про необхідність надання митниці (за наявності) додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару та обраний метод її визначення згідно з вимогами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, оскільки при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне.
1.          До митного оформлення надано інвойс від 01.03.2021 № ARG-202400, в якому не зазначено реквізити зовнішньоекономічного контракту. Також відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 № 5, яка є невід`ємною частиною контракту.
2.          В наданому платіжному дорученні (Swift) відсутні печатки уповноваженого банку. Також наявне посилання лише на контракт від 16.07.2019 № 16/07/2019, але відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 № 5 та інвойс від 01.03.2021 № ARG-202400.
3.          В інвойсі від 01.03.2021 № ARG-202400 зазначено що товари Не є походженням з європейського союзу, але в той же час до митного оформлення надано сертифікат про походження товару від 04.03.2021 № А 32318396 де зазначено, що країною походження є Європейський союз.
У зв`язку із наявним у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно з ч. 6 ст. 53 Кодексу декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
19 березня 2021 року позивачем засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці повідомлення та додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: інвойс від 01.03.2021 № ARG-202400, в якому зазначено реквізити контракту, а також країну походження на платини сердечника трансформатора (Німеччина), а матеріал з якого вона виготовлена (М330-50А) не європейського походження; платіжне доручення в іноземній валюті від 04.02.2021 № 6 з печаткою банку. В платіжному дорученні вказано контракт та проформа на передплату від 25.01.2021 №ОА-08273924-1; проформа від 25.01.2021 № ОА-08273924-1; прайс-лист виробника товару від 18.03.2021 станом ціни до 30.04.2021, яка залежить від кількості замовлених пластин копія митної декларації країни відправлення від 03.03.2021 № № MRN 21DE860145403225Е6.
Згодом, брокером засобами електронного зв`язку додатково було надіслано до митниці: переклад інвойсу від 01.03.2021 № ARG-202400; інформація з мережі Інтернет про марку сталі М330-50А, з якої виготовлений товар.
В повідомленні брокером було зазначено, що документи, які були заявлені у МД та одночасно подані до митного оформлення, а також додатково надані документи, подані у повному обсязі, інші документи надаватися не будуть.
Так, Дніпровською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2021 №UA110230/2021/000073/2, відповідно до якого митна вартість імпортованого ТОВ “АВАТТОМ” товару визначена відповідачем із застосуванням № 6 (резервний метод визначення митної вартості) та становить 2,9361 євро за одиницю, а загальна вартість партії товару – 18465,13   євро.
Зазначене рішення обґрунтовано тим, що наданий прайс-лист, який адресований ТОВ “АВАТТОМ”, не для широкого кола осіб, що по суті нівелює його значення. 19.03.2020 особа, уповноважена на роботу з митницею, відмовилась від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України. Посадовою особою митниці проведено процедуру консультації відповідно до ч.   4 ст. 57 Кодексу. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методі згідно з наявною у органу 04.02.2021, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ст. 64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо вартості товару з розрахунку 3,5 USD/кг (джерело інформації – митна декларація від 10.08.2020 №110230/2010/017445).
В зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, митним органом було видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2021/00183. 
22 березня 2021 року представник ТОВ “АВАТТОМ” звернувся до В.о. начальника митниці зі скаргою на вказане рішення, однак отримав лист про результати розгляду скарги, у якому повідомлено, що рішення від 19.03.2021 №UA110230/2021/000073/2 прийнято посадовою особою митниці з урахуванням та дотриманням положень законодавства з питань митної справи та залишається чинним.
З метою випущення товару у вільний обіг позивачем було подано до митного органу нову МД від 07.04.2021 № UA110230/2021/006909 та сплачено на 76954,80   грн. більше митних платежів (різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митницею), шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Позивач вважаючи прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови протиправними, звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Так у справі спірними є рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картки відмови.
В обґрунтування таких рішень митний орган зазначає, що подані для митного оформлення документи мають розбіжності та не дають можливість встановити дійсну вартість товару. А саме: 1. до митного оформлення надано інвойс від 01.03.2021 № ARG-202400, в якому не зазначено реквізити зовнішньоекономічного контракту. Також відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 № 5, яка є невід`ємною частиною контракту; 2. в наданому платіжному дорученні (Swift) відсутні печатки уповноваженого банку. Також наявне посилання лише на контракт від 16.07.2019 № 16/07/2019, але відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 № 5 та інвойс від 01.03.2021 № ARG-202400; 3 в інвойсі від 01.03.2021 № ARG-202400 зазначено що товари Не є походженням з європейського союзу, але в той же час до митного оформлення надано сертифікат про походження товару від 04.03.2021 № А 32318396 де зазначено, що країною походження є Європейський союз.
Подані позивачем документи не спростували сумніви митного органу щодо митної вартості товару, що імпортується.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу
Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до   статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями   статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України   передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою   статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у   главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми права дають можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені   статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивачем до митного оформлення надано інвойс від 01.03.2021 №ARG-202400, в якому не зазначено реквізити зовнішньоекономічного контракту. Також відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 №5, яка є невід`ємною частиною контракту. 
Позивачем на усунення вказаної розбіжності надав інвойс від 01.03.2021 № ARG-202400, в якому зазначено реквізити контракту, а згодом – переклад інвойсу від 01.03.2021 № ARG-202400. 
Стосовно платіжного дорученні (swift), в якому відсутні печатки уповноваженого банку, а також наявне посилання лише на контракт від 16.07.2019 №16/07/2019, але відсутнє посилання на специфікацію від 25.01.2021 №5 та інвойс від 01.03.2021 №ARG-202400.
Судом встановлено, що на вимогу митного органу позивач направив копію платіжного документа - платіжне доручення в іноземній валюті № 6 від 04.02.2021 з печаткою банку в якому зазначений контракт від 16.07.2019 №16/07/2019, та сплачена сума в якому відповідала сумі оплати за імпортований товар.
Таким чином доводи відповідача щодо відсутності факту оплати імпортованого товару за ціною договору, з підстав неналежного оформлення платіжного документу,  є помилковими.
Щодо доводів відповідача, що в інвойсі від 01.03.2021 № АRG-202400 зазначено, що товари не є походженням з європейського союзу, але в той же час до митного оформлення надано сертифікат про походження товару від 04.03.2021 №А32318396, де зазначено що країною походження є європейський союз, в свою чергу спростовано також наданим позивачем інвойсом та перекладом інвойсу в яких зазначено наступне: М330-50А походження не європейського союзу, пластина осердя трансформатора походження ЄС (Німеччина), тобто в даному випадку матеріал із якого виготовлено пластини не є європейського походження, в той час саме пластини виготовлені у ЕС, про що і було зазначено з боку позивача. Крім того, позивачем була надано додатково інформація з мережі Інтернет про марку сталі М330-50А з якої виготовлено товар.
Доводи відповідача щодо надання декларантом прайс-листи, який адресований ТОВ “АВАТТОМ”, не для широкого кола осіб, колегія суддів відхиляє, оскільки прайс-листи будо надано на вимогу митного органу, та такий не є документом на підтвердження митної вартості товару.
Також є вірними висновки суду першої інстанції, позивач приймаючи оскаржені рішення та посилаючись на митну вартість товару за МД №UА110230/2010/017445 від 10.08.2020, не зазначає, яким саме за якісними характеристиками (подібним чи аналогічним) є товар, митне оформлення якого вже здійснене.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується за висновками суду першої інстанції, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару було надано  необхідні документи, що дають можливість визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Крім того митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а також не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Щодо доводів відповідача про невірний розподіл судового збору.
Відповідно матеріалам справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі - 2270,00грн, в свою чергу саме ухвалою суду першої інстанції від 05.05.2021р. позов було залишено без руху з підстав несплати судового бору у повному  обсязі та визначено суму, що необхідно сплатити позивачу додатково у розмірі 2179,03грн.
Вказана ухвала суду не була оскаржена сторонами.
Проте, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26 січня 2021 року, справа № 203/1909/20(2-а/0203/65/2020), згідно з пунктом 10 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.
Оскільки така ухвала суду не була оскаржена, правові підстави для скасування рішення суду в частині розподілу судового збору відсутні.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,   підстави для скасування судового рішення відсутні.  
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби (правонаступник Запорізька митниця) залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі №280/3451/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 24 січня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак