КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №753/15682/21                                                                            Головуючий суддя у 1 інстанції Котвицький В.Л.
Провадження №33/824/547/2022                                                          Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року, відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 122-4, 124 КпАП України, 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 09 липня 2021 року о 15 год. 20 хв., в м. Києві, по пр. Григоренка, 3-А, керуючи автомобілем «Nissan» марки Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень ТЗ.
Також, ОСОБА_1 09 липня 2021 року о 15 год. 20 хв., в м. Києві, по пр. Григоренка, 3-А, керуючи автомобілем «Nissan» марки Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП з автомобілем «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2 , місце ДТП залишив.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 17 грудня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Одночасно зі зверненням до суду з апеляційною скарго, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у даній справі. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 27 вересня 2021 року він не був присутнім в судовому засіданні, оскільки контактував з особою, яка хворіє на корона вірус, а тому перебував на самоізоляції.
01 грудня 2021 року ОСОБА_1 отримав копію постанови суду першої інстанції, що підтверджується розпискою в матеріалах справи. У зв`язку з тим, що скаржник не має достатніх знань у галузі права, звернувся до Лівобережного київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та 07 грудня 2021 року Лівобережним київським міським центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було видано доручення №5211 від 07 грудня 2021 року. В подальшому, а саме 15 грудня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбулася зустріч з метою узгодження правової позиції, що призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року.
Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з такого.
Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Проте, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Дарницьким районним судом міста Києва 27 вересня 2021 року. 
Зі змісту постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні, яке відбулося 27 вересня 2021 року, оскільки судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав та надавав суду пояснення щодо події, що мала місце 09 липня 2021 року.
Окрім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що він був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, яке відбудеться в суді першої інстанції 27 вересня 2021 року о 10 год. 30 хв. (а.с. 35).
Таким чином, наведені обставини справи дають суду апеляційної інстанції підстави вважати, що ОСОБА_1 був і належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, і був присутнім в судовому засіданні, яке відбулось 27 вересня 2021 року. Відповідно наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без належного повідомлення ОСОБА_1 та у його відсутність оцінюються судом критично, як необґрунтовані та такі, що спростовані матеріалами справи.
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які заяви чи клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання чи про неможливість прибуття в судове засідання з причин, що зазначаються ним в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Твердження ОСОБА_1 про те, що ним було отримано копію оскаржуваної постанови суду лише 01 грудня 2021 року підтверджується матеріалами справи, але не є беззаперечною підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження понад два місяця.
Щодо того, що ОСОБА_1 звернувся за професійною правничою допомогою лише 07 грудня 2021 року не може бути підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки кожен учасник відомого йому судового провадження зобов`язаний добросовісно користуватися наданими йому процесуальними правами.
До того ж, суд апеляційної інстанції враховує ту обставину, що до моменту отримання копії судового рішення, ОСОБА_1 самостійно подавав заяви та клопотання до суду першої інстанції, з`являвся в призначені судом раніше судові засідання, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, ознайомлювався з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суду, що прийнята за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається з моменту прийняття такої постанови судом, а не з моменту коли скаржник отримав копію такої постанови суду, чи коли звернувся до адвоката з метою отримання правової допомоги.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Таким чином, ОСОБА_1 самостійно вирішив звернутися за правовою допомогою лише після отримання копії оскаржуваної постанови суду та самостійно здійснював вибір адвоката для отримання належної правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення, таким чином суд не несе відповідальності за взаємовідносини між клієнтом та адвокатом, а тому контроль за належним та своєчасним виконанням своїх професійних обов`язків як адвоката покладено на ОСОБА_1 .
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що інформація щодо результатів судового розгляду є загальнодоступною та кожен може ознайомитися з інформацією щодо розгляду справи на сайті судової влади, а зі змістом ухваленого судового рішення - на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року, яким би не була надана оцінка судом апеляційної інстанції, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.
ОСОБА_1 будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.
Окрім того, юридична необізнаність з чинним законодавством України не може бути визнана як поважна причина пропуску строку, оскільки ознайомлення зі змістом правових норм, які регулюють різні сфери правовідносин між учасниками суспільства, покладається саме на громадян та на їхню правову свідомість.
При цьому слід зауважити, що розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 27 вересня 2021 року по 07 жовтня 2021 року включно, або в десятиденний строк з моменту отримання копії оскаржуваної постанови суду, тобто з 01 грудня 2021 року по 11 грудня 2021, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, суду не надано.
Будь-яких обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня прийняття постанови, апелянтом не наведено.
Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст.ст. 122-4, 124 КУпАП повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                                 С.А. Голуб