Постанова                       
Іменем України                    
 
15 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 592/3265/20
 
провадження № 61-7340св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориса Гмирі «7А»,
відповідачі: Сумська міська рада, ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2 , що діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та касаційну скаргу Сумської міської ради на постанову Сумського апеляційного суду 
від 31 березня 2021 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Криворотенка В. І., Ткачук С. С.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориса Гмирі «7А»(далі - ОСББ «Бориса Гмирі «7А»)звернулося до суду 
з позовом до Сумської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє 
у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення щодо відведення земельної ділянки 
у власність.
Позовну заяву мотивовано тим, що рішенням Сумської міської ради 
від 25 квітня 2018 року № 3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , 
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них в користуванні» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку.
За ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5910136600:13:005:0004.
Вказувало, що відповідно до проекту внесення змін до генерального плану 
м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 19 грудня 
2012 року № 1943-МР, плану зонування території м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 06 березня 2014 року № 2180-МР, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на території змішаної багатоквартирної житлової забудови та громадської забудови, Ж-3 (від 4-х до 9-ти поверхів) Ж-4 (від 9-ти до 16 поверхів). Індивідуальні житлові будинки можуть розміщуватися в зоні садибної житлової забудови, зона Ж-1.
Зазначало, що на вказаній земельній ділянці проходить міська каналізація до багатоквартирного будинку на АДРЕСА_2 та знаходяться комунікаційні вузли міської каналізаційної мережі.
Вказувало, що у технічній документації із землеустрою не були встановлені межі охоронних зон навколо інженерних комунікацій, також не встановлено обмежень у використанні земель та додержання зон особливого режиму використань земель та санітарно-захисних зон.
Крім того, зазначена земельна ділянка сформована без врахування забезпечення проїзду до другого під`їзду багатоквартирного будинку на 
АДРЕСА_2 , що порушує права співвласників квартир багатоквартирного будинку.
Ураховуючи зазначене, ОСББ «Бориса Гмирі «7А» просило суд визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 25 квітня 
2018 року № 3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки 
за адресою: АДРЕСА_1 , громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них в користуванні».
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 року 
у складі судді Корольової Г. Ю. у задоволенні позову ОСББ «Бориса Гмирі «7А» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), здійснюється її власником (користувачем) самостійно. На момент набуття ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у власність житлового будинку 
АДРЕСА_1 ця земельна ділянка (кадастровий номер 5910136600:13:005:0004, площею 0,097 га) вже була зареєстрована в Державному земельному кадастрі та її межі було встановлено в натурі (на місцевості) на підставі технічної документації із землеустрою, тому рішенням Сумської міської ради 
від 25 квітня 2018 року № 3348-МР права ОСББ«Бориса Гмирі «7А» не порушено, оскільки позивач як юридична особа набув цивільних прав 
з моменту державної реєстрації 18 серпня 2018 року, а за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку 
на АДРЕСА_1 14 травня 2018 року.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року                  у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що 16 липня 2020 року на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги від 22 травня 2020 року, орієнтовний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу розміром 15 000,00 грн, а також копію рахунку-фактури № 25 від 25 травня 2020 року, інших документів, що підтверджують обсяг виконаних робіт заявником не надано. Крім того, до закінчення судових дебатів та через п`ять днів після ухвалення рішення, ОСОБА_2 та її представник не подали до суду заяву про те, що будуть надані додаткові докази на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Сумського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСББ «Бориса Гмирі «7А» - адвоката Кузченко Т. М. задоволено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня                            2020 року та ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов ОСББ «Бориса Гмирі «7А» задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення Сумської міської ради 
від 25 квітня 2018 року № 3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 громадянам 
ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них 
у користуванні».
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що рішення Сумської міської ради від 25 квітня 2018 року № 3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , громадянам 
ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них 
в користуванні», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку прийнято всупереч вимог статей 20, 39 ЗК України та статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що відповідно до статті 21 ЦК України є підставою для визнання його незаконним та скасування.
Підлягає скасуванню і оскаржувана ОСОБА_2 ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року, оскільки відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають у зв`язку із задоволенням позову.
Враховуючи складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання професійної правничої допомоги, апеляційний суд вважав, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають стягненню 
із Сумської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСББ «Бориса Гмирі «7А». 
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційній скарзі, поданій у травні 2021 року до Верховного Суду, Сумська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду в частині стягнення із Сумської міської ради на користь ОСББ «Бориса Гмирі «7А» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн скасувати. 
У касаційній скарзі, поданій у травні 2021 року до Верховного Суду, 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргоюСумської міської ради.
Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 та 
ОСОБА_2 .
У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2021 року справу призначено 
до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
Касаційну скаргу Сумської міської ради мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції при вирішенні питання щодо стягнення із Сумської міської ради на користь позивача витрат на правничу допомогу не належним чином оцінив акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 03 грудня 2020 року. 
Вважає, що витрати, які понесло ОСББ «Бориса Гмирі «7А» на оплату професійної правничої допомоги, є неспівмірними з наданими послугами.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного                            у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі                                              № 756/2114/17 (провадження № 61-10774св18).
Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що реєстрація права власності на земельну ділянку за ними відбулася 14 травня 2018 року, в той час позивач як юридична особа зареєстрований 18 серпня 2018 року. 
Також апеляційний суд помилково послався на те, що технічна документація на спірну земельну ділянку не була затверджена 
в установленому законом порядку, а тому не є належним доказом. Безспірно встановлено, що на момент набуття ними у власність нерухомого майна, а саме: житлового будинку на АДРЕСА_1 , зазначена земельна ділянка площею 0,097 га (кадастровий номер 5910136600:13:005:0004) вже була зареєстрована в Державному земельному кадастрі та її межі вже було встановлено в натурі 
(на місцевості) на підставі технічної документації із землеустрою та була надана в користування ОСОБА_5 , а фактично весь масив, на якому розташована спірна земельна ділянка, відноситься до садибної забудови.
Вважають, що рішення Сумської міської ради від 25 квітня 
2018 року № 3348-МР є законним. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначають неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного                            у постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі                                              № 6-2цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16, від 12 жовтня    2016 року у справі № 6-2225цс16, у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 460/762/16-ц (провадження № 61-19331св18), 
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року 
у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20).
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У червні 2021 року ОСББ «Бориса Гмирі «7А» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Сумської міської ради, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскільки суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих позивачем, з урахуванням встановлених обставин, дійшов правильного висновку про стягнення із Сумської міської ради на користь ОСББ «Бориса Гмирі «7А» витрат на правову допомогу. 
Посилаючись на висновок, викладений в постанові Верховний Суд 
від 09 квітня 2019 року у справі № 826/2689/15, зазначив, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат 
з наданням відповідних доказів.
У липні 2021 року ОСББ «Бориса Гмирі «7А» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
Зазначає, що у попереднього власника будинку право на земельну ділянку не було оформлено і відповідно не виникло, а тому не перейшло на підставі статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України відповідачам при купівлі-продажу нерухомого майна, а тому судове рішення у цій справі та у справах, на які посилаються відповідачі у касаційній скарзі, не є подібними.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
На підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2011 року 
ОСОБА_5 придбав на аукціоні нежитлове приміщення літ. Б-І, площею 174,2 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебувало у комунальній власності територіальної громади м. Суми (а.с. 148-155, т. 1).
Надалі ОСОБА_5 здійснив реконструкцію нежитлового приміщення під житловий будинок та господарську будівлю на АДРЕСА_1 та 19 січня 2017 року зареєстрував на нього право власності (а.с. 156-164, 
т. 1).
Згідно з актом прийому-передачі межових знаків на зберігання 
від 05 жовтня 2017 року, складеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,097 га, що відводиться за рахунок земель житлової та громадської забудови, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками в кількості 8 шт. (а.с. 37 на звороті, т. 1).
Відповідно до договору міни від 27 жовтня 2017 року № 2274, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу 
Марченко І. В., ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 набули у власність по 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок розташований на земельній ділянці Сумської міської ради Сумської області площею 0,0970 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель 
і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5910136600:13:005:0004 (а.с. 17-18, т. 1; а.с. 70-71, т. 2).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 жовтня 2017 року № НВ-5906214402017, земельна ділянка, кадастровий номер 5910136600:13:005:0004, площею 0,097 га, категорія: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель 
і споруд (присадибна ділянка), була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 13 жовтня 2017 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки 
в натурі (на місцевості), розробленої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (а.с. 40, т. 1).
Рішенням Сумської міської Ради від 25 квітня 2018 року № 3348-МР затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано 
у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_3 
по 1/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,097 га, що розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5910136600:13:005:0004 (а.с. 15, т. 1).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки загальною площею 0,097 га, кадастровий номер 5910136600:13:005:0004, що розташована на АДРЕСА_1 , право власності за відповідачами зареєстровано 14 травня 2018 року.
Відповідно до інформації Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 13 лютого 2020 року № 194/08.01-20, згідно 
з Планом зонування міста Суми, затвердженим рішенням сесії Сумської міської ради від 06 березня 2013 року № 2180-МР, земельна ділянка, кадастровий номер 5910136600:13:005:0004, на 
АДРЕСА_1 знаходиться в зоні змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови Ж-3, Ж-4; переважні види використання є житлові будинки 4-9-поверхові, окремі розташовані або зблоковані та житлові будинки від 9-ти до 16-ти поверхів (відповідно до розробленої містобудівної документації як архітектурні акценти), інші будівлі, призначені для обслуговування мешканців багатоквартирних будинків (а.с. 47, т. 1).
Згідно з пояснювальною запискою до Плану зонування території міста Суми, індивідуальні житлові будинки можуть розміщуватися в зоні садибної житлової забудови, зона Ж-1 (а.с. 63-66, т. 1).
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення
від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційні скарги Сумської міської ради та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають задоволенню. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право 
в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Згідно з статями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими 
і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування 
є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно із статтею 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста 
статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
ОСББ «Бориса Гмирі «7А», будинок якого розташований на АДРЕСА_2 , звернулося до суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради від 25 квітня 
2018 року № 3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки 
за адресою: АДРЕСА_1 , громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них в користуванні», обґрунтовуючи позов тим, що співвласники вказаного багатоквартирного будинку не мають можливості користуватися земельною ділянкою для обслуговування їх будинку.
Питання щодо доведеності обставин, якими обґрунтовуються вимоги позивача, належності, допустимості, достатності достовірності доказів вирішуються судом на стадії судового розгляду.
Судом встановлено, що відповідно до акта прийому-передачі межових знаків на зберігання від 15 жовтня 2017 року, складеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , загальною площею 0,097 га, що відводиться за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, закріплені в натурі 
(на місцевості) межовими знаками в кількості 8 шт.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 жовтня 2017 року № НВ-5906214402017, земельна ділянка кадастровий номер 5910136600:13:005:0004, площею 0,097 га, категорія: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель 
і споруд (присадибна ділянка) була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 13 жовтня 2017 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки 
в натурі (на місцевості), розробленої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (а.с. 40, т. 1).
Відповідно до договору міни від 27 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , житловий будинок  АДРЕСА_1  розташований на земельній ділянці Сумської міської ради Сумської області, площею 0,0970 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель 
і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5910136600:13:005:0004.
Рішенням Сумської міської Ради від 25 квітня 2018 року № 3348-МР затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано 
у власність відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітньому ОСОБА_3 по 1/3 частині земельної ділянки для будівництва 
і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,097 га, що розташована на 
АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5910136600:13:005:0004.
Відповідно до пояснювальної записки, доданої до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки 
в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на 
АДРЕСА_1 , межі земельної ділянки в натурі встановлювалися в присутності суміжних землевласників і землекористувачів. Роботи із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проведені відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. 
14 травня 2018 року за відповідачами зареєстровано право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,097 га, кадастровий номер 5910136600:13:005:0004, що розташована на 
АДРЕСА_1 .
Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог жодних доказів щодо визначених меж та розміру земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, АДРЕСА_2 , не надав. Крім того, позивач як юридична особа набув відповідних цивільних прав з моменту його державної реєстрації, яка відбулася 17 серпня 2018 року, тому станом на квітень-травень 2018 року жодні права ОСББ «Бориса Гмирі «7А» не могли бути порушені оскаржуваним рішенням Сумської міської ради у зв`язку з відсутністю 
у нього на цей час цивільних прав та інтересів.
Апеляційний суд на зазначене увагу не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСББ «Бориса Гмирі «7А». 
Оскільки позивач в обґрунтування своїх вимог жодних доказів щодо визначених меж та розміру земельної ділянки, на 
АДРЕСА_2 , на якій знаходиться будинок позивача не надав, а на час набуття відповідачами у власність житлового будинку 
АДРЕСА_1 спірна земельна ділянка вже була зареєстрована в Державному земельному кадастрі та її межі було встановлено в натурі (на місцевості) на підставі технічної документації із землеустрою, то правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСББ «Бориса Гмирі «7А» за недоведеністю.
Також апеляційний суд поклав на відповідачів витрати на професійну правничу допомогу та стягнув із Сумської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСББ «Бориса Гмирі «7А» витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції в розмірі 15 000,00 грн, тобто по 5 000,00 з кожного.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови 
в позові - на позивача.
Оскільки рішення апеляційного суду скасовується із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову, то підстави для покладення на відповідачів витрат на правову допомогу відсутні в силу вимог пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, оскільки такі покладаються на позивача.
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо 
в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Суд апеляційної інстанції, у порушення статей 89, 263-265 ЦПК України, не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, належно не встановив усі необхідні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та скасував правильне рішення суду першої інстанції.
Під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі суд першої інстанції не порушив норм процесуального права, рішення суду є законним 
і обґрунтованим.
Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України скасовує постанову Сумського апеляційного суду від 31 березня 2021 року і залишає в силі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 року.
Щодо закриття касаційного провадження
У липні 2021 року ОСББ «Бориса Гмирі «7А» подало до Верховного Суду клопотанням про закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексусудом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Клопотання ОСББ «Бориса Гмирі «7А»про закриття касаційного провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки висновки, викладені у постановах, на які міститься посилання в касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не суперечать висновкам у цій справі.
 
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання касаційної скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  сплатили судовий збір у розмірі 8 410,00 грн, тобто по 4 205,00 грн кожна, що підтверджується фіскальним чеком Акціонерного товариства «Укрпошта» 
від 30 квітня 2021 року № ПН 215600426655.
Отже, документально підтверджені судові витрати у розмірі 8 410,00 грн підлягають стягненню з ОСББ «Бориса Гмирі «7А» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме по 4 205,00 грн кожній.
Керуючись статтями 400, 402, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
У задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориса Гмирі «7А» про закриття касаційного провадження відмовити.
Касаційні скарги Сумської міської ради та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Сумського апеляційного суду від 31 березня 2021 року скасувати.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 року залишити в силі.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориса Гмирі «7А»на користь  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  судові витрати у розмірі 8 410 (вісім тисяч чотириста десять) гривень 
00 копійок, а саме по 4 205 (чотири тисячі двісті п`ять) гривень 
00 копійок кожній.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк