ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 р.	Справа № 440/5837/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Чеснокова А.С.) від 07.10.2021 року по справі № 440/5837/21
за позовом Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області
до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)
про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив скасувати постанову від 18 травня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65467072.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що державним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження № 65467072 на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року № 440/2621/20 щодо зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн., оскільки позивачем здійснені усі залежні від нього заходи щодо виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року по справі № 440/5837/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
За правилами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Позивач та відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлені на електронні адреси, які містяться в матеріалах справи.
Також, сторони повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду шляхом опублікування відповідної інформації на веб-порталі судової влади України.  
Таким чином, учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, з урахуванням особливостей, визначених ст. 268 КАС України.
В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача в судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 травня 2021 року постановою державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 65467072 на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 20221 року № 440/2621/20 щодо зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.
Позивач вважає, що станом на дату відкриття виконавчого провадження ним вже були здійснені усі залежні від нього заходи щодо виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області у справі № 532/2049/17, а відтак відкриваючи спірне виконавче провадження відповідач фактично допустив подвійне виконання судового рішення у справі № 532/2049/17.
Не погодившись з винесеною державним виконавцем постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні допустимі, достатні та достовірні докази відсутності підстав для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року № 440/2621/20.
В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що у ході виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 у справі № 532/2049/17, поданого на виконання 23 серпня 2018 управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області, Головне управління Державної казначейської служби України прийняло виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 №04-23/2/2387), що підтверджується витягом з АРМ Реєстру сул рішень (WEB) в АС Є-Казна від 22.10.2021, в якому зазначена дата надходження виконавчого документа на виконання 23.08.2018 р. Вказує, що даний виконавчий лист вже перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної виконавчої служби України у Полтавській області та Державної казначейської служби України. Таким чином, за постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2021 ВП №65467072 на виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 у справі № 440/2621/20 від Відділу виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відбудеться подвійне виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 р. у справі № 532/2049/17, що суперечить принципам верховенства права та справедливості.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.02.2018 р. по справі № 532/2049/17 позов ОСОБА_2 до Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішень неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано неправомірним та скасовано рішення Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 48 від 26 жовтня 2017 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи».
Визнано неправомірним та скасовано рішення Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 22 від 22 червня 2017 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи».
Зобов`язано Кобеляцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 08.06.2017 року.
Стягнуто із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави 1762 грн. судового збору.
Стягнуто із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 185 грн.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 р. по справі № 532/2049/17 рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.02.2018 по справі № 532/2049/17 змінено та викладено абз. 6 резолютивної частини: «Стягнути із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
За вказаним вище судовим рішенням був виданий виконавчий лист, який поданий на виконання 23.08.2018 р. до управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області. Головне управління Державної казначейської служби України прийняло цей виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 № 04-23/2/2387).
Вказані обставини сторонами у справі не заперечуються.
Також судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, в якій просив: 
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, що виражена у невиконанні рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року по справі № 532/2049/l7, зміненого постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року по справі № 532/2049/17, щодо стягнення з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.;
зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року по справі №532/2049/17, яке змінене постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року по справі № 532/2049/17, та стягнути з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн та виплатити ОСОБА_2 компенсацію за невиконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року по справі №532/2049/17, зміненого постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 l8;оку по справі № 532/2049/17, за період з 23 листопада 2018 року і до моменту виплати.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 р. по справі № 440/2621/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2021 р. адміністративний позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області щодо невиконання виконавчого листа № 532/2049/17, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року про стягнення із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.;
зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, що виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень нуль копійок).
Відмовлено у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
З матеріалів справи встановлено, що за вказаним вище судовим рішенням виданий виконавчий лист в частині зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, що виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.
Виконавчий лист був пред`явлений до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмасла М.М. від 18.05.2021 р. відкрито виконавче провадження ВП № 65467072 та зобов`язано боржника (Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області) виконати рішення суду у справі № 440/2621/20, протягом 10 робочих днів. Цією постановою також стягнуто із боржника виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.
Згідно зі ст. ст. 129 та 129-1 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтею 14 КАС України також передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Крім того, згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
На підставі системного аналізу приписів статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» в аспекті спірних правовідносин можна дійти висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
При цьому, на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження. А перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження. В свою чергу, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Така ж правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року в справі № 480/3452/19.
На момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, який виданий Полтавським окружним адміністративним судом у справі № 440/2621/20, державним виконавцем встановлено відповідність виконавчого документа і заяви про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що стягувачем надано усі документи, у зв`язку з чим немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження. Доказів зворотнього, позивачем у справі не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено.
Що стосується посилання апелянта на те, що у ході виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 у справі № 532/2049/17, поданого на виконання 23 серпня 2018 управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області, Головне управління Державної казначейської служби України прийняло виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 №04-23/2/2387), що підтверджується витягом з АРМ Реєстру сул рішень (WEB) в АС Є-Казна від 22.10.2021, в якому зазначена дата надходження виконавчого документа на виконання 23.08.2018 р., а також на те, що даний виконавчий лист вже перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної виконавчої служби України у Полтавській області та Державної казначейської служби України, що може свідчити про подвійне виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 р. у справі № 532/2049/17, що суперечить принципам верховенства права та справедливості, колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено та сторонами у справі не заперечується, що дійсно, Головне управління Державної казначейської служби України прийняло виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 № 04-23/2/2387), що підтверджується витягом з АРМ Реєстру сул рішень (WEB) в АС Є-Казна від 22.10.2021 р., в якому зазначена дата надходження виконавчого документа на виконання 23.08.2018 р.
Вказаний виконавчий документ виконується Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області у відповідності до положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 845 від 03.08.2011 р. Вказаний виконавчий документ стосується стягнення на користь ОСОБА_2 (стягувача) з територіального органу Пенсійного фонду України (боржника) понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн., за рахунок їх безспірного списання у пенсійного органу.
В свою чергу, виконавче провадження ВП № 65467072 відкрито щодо примусового виконання іншого виконавчого документа, а саме виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду, виданого у зв`язку з набранням законної сили рішенням цього суду від 27.07.2020 р. по справі № 440/2621/20, згідно якого ОСОБА_2 є стягувачем, а Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області боржником.
Колегія суддів зазначає, що державний виконавець не вправі надавити оцінки обставинам, на які посилається апелянт у цій справі, зокрема, щодо можливого подвійного виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 р. у справі № 532/2049/17, оскільки порядок його дій, при отриманні ним виконавчого документа та заяви про примусове виконання, регламентований приписами Закону № 1404-VIII.
Оскільки стягувачем до територіального органу виконавчої служби надано виконавчий документ, виданий на підставі рішення у справі № 440/2621/20, яке набрало законної сили, державним виконавцем встановлено відповідність виконавчого документа і заяви про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що стягувачем надано усі документи, у зв`язку з чим немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження, доказів зворотнього, позивачем у справі не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2021 року прийнята відповідачем в межах і на підставі наданих повноважень, а також з дотриманням вимог та процедури, передбачених Законом № 1404-VІІІ.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року по справі № 440/5837/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  31.01.2022 року