ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1490/22 Справа № 210/3713/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання - Кислиця І.В.
сторони справи:
позивач-  ОСОБА_1 
відповідач- Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядку спрощеного позовного провадження  цивільну справу за апеляційною скаргою позивача  ОСОБА_1 , в інтересах, якого діє представник - адвокат Боцман Оксана Олександрівна на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року, ухваленого суддею Ступаком С.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача фінансових послуг.
Просив суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 3539,21 грн., що були незаконно списані з його зарплатної картки, зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок коштів на його кредитному рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням незаконних операцій 14.03.2021 року, а саме по кредитній картці «Універсальна» відновити кредитний ліміт у розмірі 50 000,00 грн., стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 4200,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 14 березня 2021 року близько 01:00 годин в Металургійному районі міста Кривого Рогу по вулиці Соборності у приміщенні кафе «Бродвей» у нього було викрадено мобільний телефон ХІОМІ Мі8 з мобільним номером НОМЕР_1 , про що 17.03.2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру судових розслідувань, номер кримінального провадження 12021046710000031, де ведеться досудове розслідування. 
Позивач зазначив, що близько 10 години ранку 14.03.2021 року він з іншого мобільного номеру звернувся на телефон підтримки клієнтів «ПриватБанк» 3700 з проханням заблокувати всі картки та здійснити відкріплення фінансового номеру. 
О 14 годині 55 хвилин він відновив свій номер у відділенні зв`язку «Київстар». Через мобільний додаток «Мій Київстар», він дізнався, що 14.03.2021 року з його мобільного номера НОМЕР_2 з 03 години 37 хвилин були здійсненні дзвінки на телефон підтримки клієнтів ПриватБанк 3700. Телефонні дзвінки здійснювались у проміжок часу з 03.37 по 13.07 14.03.2021 року. 
16 березня 2021 року Позивач звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Кривому Розі, де йому повідомили, що 14.03.2021 року з його картки було здійснено перерахування грошових коштів та було відкрито інтернет – рахунок. Від працівників банку він дізнався, що 14.03.2021 року з його картки були переведені грошові кошти за певними реквізитами. 
Станом на 05.13 14.03.2021 року на його заробітній картці знаходились грошові кошти у розмірі 3539,21 грн., на кредитній картці «Універсальна» був встановлений кредитний ліміт у розмірі 50 000,00 грн. 
Пізніше, відновивши пароль доступу до мобільного додатку «Приват24», він дізнався, що з його зарплатної картки та кредитної картки були здійснено ряд операцій, внаслідок чого йому завдано збитки, що становлять 3539,21 грн. – власних коштів та 49447,88 грн. – кредитних коштів.
16.03.2021 року він звернувся до Підрозділу дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, проте працівниками правоохоронних органів було внесено до ЄРДР лише відомості щодо крадіжки мобільного телефону (ЄРДР №12021046710000031 від 17.03.2021 року), та проігнорувавши правопорушення щодо викрадення невідомою особою грошових коштів з його розрахункового рахунку.
18.03.2021 року Позивач вдруге звернувся до Підрозділу дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, номер кримінального провадження №12021046710000033.
Крім того, Позивач зазначив, що 18.03.2021 року засобами поштового зв`язку було направлено до Відповідача заяву про несанкціонований доступ до карткового рахунку з проханням повернення грошових коштів, які були протиправно переведені з карткових рахунків, проведення розслідування з приводу шахрайських дій та надання інформації про переведені кошти. 
На його заяву, Відповідачем було надано відповідь від 20.04.2020 року №20.1.0.0.0/7-210325/11116, якою відмовлено ОСОБА_1 у поверненні грошових коштів, прохання Позивача щодо проведення розслідування з приводу шахрайських дій було проігноровано. 
Позивач посилаючись на вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщенні на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», Загальні положення Постанови правління Національного банку України від 05.11.2014 року №705 «Про здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.ст.22, 1066, 1068, 1071, 1073 ЦК України звернувся до суду з вказаним позовом з метою захисту своїх порушених прав.
Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року Позов  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг залишено без задоволення.
Представник позивача, адвокат Боцман О.О., будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги.
При цьому, сторона позивача не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем було невчасно повідомлено відповідача про втрату фінансового номеру, вказуючи на те, що ОСОБА_1 , звернувшись 14 березня 2021 року близько 10:00 години на телефон підтримки клієнтів ПриватБанку 3700 з метою блокування його карток та відкріплення вкраденого телефонного номеру від банківських карток, дотримався вимог Умов та Правил, Постанови Правління Національного банку України №705 від 05.11.2014 (надалі Постанова №705) та завчасно повідомив Банк про крадіжку фінансового номеру.
Представник позивача зазначає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на Умовах та Правилах надання банківських послуг ПриватБанку, які не були надані в якості доказу ані позивачем, ані відповідачем, тому такий доказ є неналежним і суд з власної ініціативи не мав підстав для дослідження такого доказу.
Також сторона позивача не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо припинення договірних правовідносин та наголошує на тому, що позивач не має наміру припинення договірних правовідносин із відповідачем, вимоги про розірвання договірних відносин не заявлялись, а вимогами позивача у цій справі є відновлення його законних прав та усунення наслідків порушення таких прав, шляхом повернення грошових коштів та відновлення балансу на його рахунках, що були спричинені незаконними діями відповідача та третіх осіб.
Сторона позивача вважає невірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач своїми діями чи бездільністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, вказуючи на те, що відповідачем не надано жодного доказу, що перерахування грошових коштів було здійснено з використанням особистої інформації позивача, крім використання мобільного номеру телефону (що не заперечується позивачем).
Представник позивача зазначає, що наданими позивачем криншотами з мобільного додатку Приват24, можно зробити висновок, що третя особа не мала доступу до особистої інформації позивача до моменту отримання від працівників Відповідача, оскільки саме після чисельних дзвінків на гарячу лінію ПриватБанку «3700», невідомій позивачу особі вдалось змінити пароль до мобільного додатку Приват24, а також змінити ПІН-код та оформити інтернет-картку. Вважає, що неправимірними діями працівників банківської установи було розголошено особисту інформацію позивача, що призвело до незаконного перерахування грошових коштів на невідомі позивачу рахунки.
Окрім того, сторона позивача звертає увагу на те, що судом було взято до уваги пояснення відповідача від 07.09.2021 року, яке не було направлено позивачеві, що є порушенням процесуальних прав позивача. Також сторона позивача наголошує на тому, що станом на 05:13 14 березня 2021 року на зарплатній картці позивача знаходились його грошові кошти в сумі 3539,21, а на кредитній картці «Універсальна» був встановлений кредитний ліміт у розмірі 50 000 грн., заборгованості не було. Представник позивача вказує на те, що відповідачем було проігноровано його звернення до Банку про повернення грошових коштів та щодо проведення розслідування з приводу шахрайських дій та надання йому інформації щодо отримувачів коштів позивача.
Сторона позивача, посилаючись на інформацію, що міститься в електронному кабінеті позивача «Приват24» у розділі Допомога онлайн» о 08:31 год 14.03.2021 невідомій особі вдалось змінити ПІН-код до картки позивача, як видно з деталізації витрат, що отримана з електронного кабінету позивача «Мій Київстар», цьому передувало безліч дзвінків на короткий номер відповідача 3700 і таким чином, невідомій особі за допомогою працівників Банку вдалося змінити ПІН-код до карток позивача та заволодіти інформацією, яка не підлягає розголошенню, та в подальшому призвела до незаконного використання грошових коштів, що знаходились на рахунках позивача.
Представник позивача наголошує на тому, що позивач не вчиняв розпорядження щодо списання/перерахунку коштів та не вчиняв жодних дій, що могли призвести до списання грошових коштів з його рахунків, тому Банк повинен повернути позивачу незаконно списані грошові кошти. Сторона позивача вказує на те, що Банк також виконує й функцію зберігання грошових коштів клієнта, які перебували на його поточному рахунку і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів, і саме Банк повинен довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта Банку, споживача послуг.
Відзив на апеляційну скаргу відповідача не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку позивача ОСОБА_1  та його представника ОСОБА_2 , які, кожен окремо у повному обсязі підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повне задоволення, заявлених ОСОБА_1  позовних вимог до відповідача, представника відповідача  ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони позивача, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 березня 2021 року близько 01:00 годин в Металургійному районі міста Кривого Рогу по вулиці Соборності у приміщенні кафе «Бродвей» у нього було викрадено мобільний телефон ХІОМІ Мі8 з мобільним номером НОМЕР_1 .
17 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 Підрозділом дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021046710000031 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України, вказаній обставини підтверджуються Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021046710000031. (а.с.12)
Відповідно до короткого викладу обставин, який зазначений у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021046710000031, 16.03.2021 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 14.03.2021 року приблизно о 01:00 годині в Металургійному районі, м.Кривий Ріг, по вулиці Соборності в приміщенні кафе «Бродвей» гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявив відсутність свого мобільного телефону марки ХІОМІ Мі8, який знаходився у внутрішньому кармані куртки останнього.
18 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 Підрозділом дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021046710000033 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України, вказаній обставини підтверджуються Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021046710000033. (а.с.13)
Відповідно до короткого викладу обставин, який зазначений у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021046710000033, 16.03.2021 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 18.03.2021 року до ВП №2 надійшла заява про те, що 14.03.2021 року о 03:00 по 09:00 годин з кредитних карт «ПриватБанк» невстановленою особою було перераховано грошові кошти в розмірі 53500,00 грн. на рахунки підприємств «Тенго» та ТОВ «Мілоан». Відбулося через мобільний додаток Приват 24 та короткого номеру НОМЕР_3 з мобільного телефону потерпілого марки ХІОМІ Мі8, який було викрадено 14.03.2021 року, чим спричинили матеріальних збитків гр. ОСОБА_1 
18 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства Комерційнйи банк «ПриватБанк» з заявою про несанкціонований доступ до карткових рахунків, в якій просив повернути грошові кошти, які були протиправно переведені з його карткових рахунків, провести розслідування з приводу шахрайських дій, пов`язаних з використанням його фінансового номеру та надати інформацію про переведені кошти, а саме відобразити суми та рахунки з яких було здійснено перерахування грошових коштів 14.03.2021 року, одержувачів коштів, їх рахунки та спосіб перерахування коштів. (а.с.14)
Листом вих. №20.1.0.0.0/7-210325/11116 від 20.04.2021 року за підписом спеціаліста із забезпечення бізнес-процесів Департаменту з обробки запитів клієнтів та держорганів АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_1 , що Банк не може повернути кошти посилаючись на вимоги ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. 2.1.4.48.1, 2.3.2.3.3.3, 2.3.2.6.2 Умов і правил надання банківських послуг. (а.с.15).
Суд першої інстанції, залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що при розгляді справи судом не встановлено вини відповідача у несанкціонованому знятті грошових коштів з рахунку позивача та відповідно безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою, тому позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, що також виключає і задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони позивача викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.
За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобовязаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи сторони позивача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.
Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Частина 3 статті 1092 УК України передбачає, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.
Відповідно до п.39.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Правила платіжних систем мають передбачати відповідальність за порушення цих вимог з урахуванням вимог законодавства України. 
У відповідності п. 32.3.2. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.
Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.
Відповідно до п. 8 розділу VІ Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Пунктами 5,6,9 розділу 6 постанови Правління Національного Банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» визначено, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.
Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що мобільний телефон належний позивачу, фінансовий номер якого прив`язаний до його зарплатної та кредитної карток був у нього вкрадений о 01.00 годині 14 березня 2020 року, а з вимогою про повернення несанкціоновано списаних і знятих грошових коштів та сплати пені, позивач ОСОБА_5 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» о 10.00 годині 14 березня 2021 року, тобто через дев`ять годин після крадіжки.
Також судом встановлено і не заперечувалось сторонами по справі, що всі операції по переведенню грошових коштів, які були на картках позивача були проведені в період часу, починаючи з 05.14 годин 14 березня 2020 року по 09.11 годин 14 березня 2020 року, тобто до звернення позивача до Банку з проханням про блокування належних йому карток та здійснення відкріплення фінансового номеру.
Згідно умов та правил надання банківських послуг п. 1.1.5.5. банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів.
П. 1.1.5.13. клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.
1.1.5.14. клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. (п. 1.1.1 39 Умов ідентифікація клієнта в Приват24 є введення імені користувача і пароля)
2.6.2.8. У разі втрати картки /ПІНа/постійного пароля/ одноразових паролів або виникнення у власника підозр, що картка /ПІН/постійний пароль/ одноразові паролі могли бути загублені, або виникнення ризику несанкціонованого використання картки /ПІНа/постійного пароля/ одноразових паролів власник повинен негайно виконати одну з наступних дій: звернутися до банку за телефонами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (безкоштовно); подати до банку письмову заяву про втрату картки (у разі втрати картки). Якщо картка підключена до послуги MobileBanking, виконати дії, необхідні для припинення дії картки відповідно до керівництва з використання системи MobileBanking.
Власник відповідає за усі операції з карткою, зроблені: по дату одержання банком усного повідомлення про втрату картки включно за умови подання до банку письмової заяви про втрату картки протягом трьох календарних днів з дати усного повідомлення; по дату одержання банком письмової заяви про втрату картки включно за відсутності усного повідомлення або у разі порушення строку подачі письмової заяви; по дату одержання банком повідомлення про втрату картки, відправленого відповідно до керівництва з використання системи MobileBanking, включно.
Відповідно до пунктів 9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, - користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
З відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 20.04.2021 року №20.1.0.0.0/7-210325/11116, встановлено, що переказ грошових коштів було здійснено лише за допомогою використання фінансового номеру та іншої особистої інформації  ОСОБА_1 , оскільки операції по карткам були проведені коректно і у Банку не було підозр щодо користування рахунками клієнта без його дозволу.
Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.
Пунктом 14.13 статті 14 цього Закону передбачено, що право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу.
Згідно з пунктом 14.16 статті 14 цього Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.
Частиною 1 статті 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що сквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб`єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів.
Відповідно до пунктів 6.3-6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.
Користувач зобов`язаний негайно повідомити емітента або визначену ним юридичну особу про втрату спеціального платіжного засобу в порядку та формі, установлених договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за платіжні операції, ініційовані за допомогою цього спеціального платіжного засобу, до отримання такого повідомлення, якщо інше не встановлено договором.
Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний ідентифікувати держателя і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.
Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу.
Матеріалами справи підтверджено та зазначено позивачем у позовній заяві, що останне перерахування з карткового рахунку було здійснено о 09 годині 11 хвилин 14 березня 2021 року, тобто до звернення ОСОБА_1  на телефон підтримки клієнтів ПриватБанку 3700 з проханням заблокувати всі картки та здійснити відкріплення фінансового номеру, томудо моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, тобто позивач.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що під час судового розгляду справи не було встановленовини відповідача у несанкціонованому знятті грошових коштів з рахунку позивача та відповідно безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою, натомість наявна бездіяльність позивача, який після крадіжки телефону протягом 9 годин не повідомив Банк про цю подію, тому ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе позивач.
Доводи сторони позивача про те, що ОСОБА_1 дотримався вимог Умов та Правил та Постанови Правління Національного банку України, вчасно, повідомивши Банк про крадіжку телефону, оскільки повідомив Банк протягом дня з моменту вчинення крадіжки телефону, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що всі операції по переведенню грошових коштів, які були на картках позивача були проведені в період часу, починаючи з 05.14 годин 14 березня 2020 року по 09.11 годин 14 березня 2020 року, тобто до звернення позивача до Банку, тому Банк не мав можливості здійснити зупинення переказів, які вже відбулися.
Доводи представника позивача про те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на Умовах та Правилах надання банківських послуг ПриватБанку, які не були надані в якості доказу ані позивачем, ані відповідачем, тому такий доказ є неналежним і суд з власної ініціативи не мав підстав для дослідження такого доказу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки сам позивач у позові, обґрунтовуючи свої вимоги посилався на відповідні пункти Умов та Правил надання банківських послу, що розміщені на офіційному сайті відповідача (а.с.3), окрім того на дотримання позивачем вимог Умов та Правил щодо своєчасного повідомлення Банку про крадіжку телефону в апеляційній скарзі посилається і скаржник ОСОБА_2 (а.с.57-зворот).
Інші доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржниками вимог законодавства та власного тлумачення норм матеріального і процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.
Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.
Оскільки судове рішення залишено без змін, підстав для перерозподілу судових витрат не має.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 , в інтересах, якого діє представник - адвокат Боцман Оксана Олександрівна залишити без задоволення. 
Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 12 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: