ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/273/22 Справа № 175/2764/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 квітня 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу захисника Бартош-Стрєльникова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,
визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року ОСОБА_1  визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно оскаржуваної постанови, 26 червня 2021 року о 05:28 годині по вул. Теплична, №19 у смт. Слобожанське водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Kia Cerato», д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Бартош-Стрєльников А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги, постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В якості доводів пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення адвокат посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що є також підставою для скасування постанови, а її копію він отримав лише 18.01.2022, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Бартош-Стрєльников А.В. в інтересах ОСОБА_1 посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Адвокат зазначає, що долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів, оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема не зазначено за якими саме ознаками визначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, та з них не можливо встановити чи були підстави вважати, що водій взагалі перебував у стані сп`яніння, через що ці пояснення не можливо зіставити з ознаками, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та перевірити обґрунтованість вимог працівників поліції для проходження водієм медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, указує адвокат, що у поясненнях свідків також не зазначено конкретного способу вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, зокрема не видно від якого саме огляду він відмовився, так як в цих поясненнях зафіксовано лише загальну відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що свідчить про неналежність доказів, з урахуванням яких можливо дійти висновку про формальній характер дій працівників поліції з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, апелянт посилається й на те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Окрім того, звертає увагу на те, що у рапорті інспектора поліції не зазначено з яких саме підстав, передбачених Законом України "Про національну поліцію" було зупинено водія, що також свідчить про суб`єктивність дій працівників поліції, тому всі зібрані у справі докази не можуть свідчити про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, через що, на переконання захисника, з урахуванням ст. 62 Конституції України, постанова підлягає скасуванню, а справи закриттю.

Вислухавши пояснення захисника Бартош-Стрєльникова А.В., перевіривши законність та обґрунтованість клопотання та постанови в межах доводів апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.ст. 289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Згідно із ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справа у суді першої інстанції була розглянута без участі сторони захисту та будь-якого підтвердження того, що постанова була направлена та отримана учасниками справи матеріали провадження не містять.
За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, й належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, з огляду на таке.
Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд, поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення ААБ №134084 від 26.06.2021, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення на проходження огляду на стан сп`яніння та рапорт працівника поліції.
З такими висновками апеляційний суд не може погодитись, оскільки суд першої інстанції не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції закидається ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України через відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та ці вимоги були заявлені у зв`язку з виявленням у водія ознак алкогольного сп`яніння у виді: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук.
Проте, дослідженням доказів у справі апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння при зазначених обставинах.
Так, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Так, матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки відповідний Акт згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, працівниками поліції до протоколу не долучено, а зазначення таких ознак в протоколі само по собі не може свідчить про їх наявність.
Поряд з цим, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 26.06.2021, в присутності останніх ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.
Однак, письмові пояснення свідків не містять в собі посилань на те, в стані якого саме сп`яніння перебував ОСОБА_1 , а також жодної з визначених нормативно-правовими актами ознак сп`яніння, які мав, за твердженням органу поліції, водій ОСОБА_1 .
Відсутність цих ознак у поясненнях свідків, свідчать про сумнівний характер встановлених поліцейським ознак алкогольного сп`яніння, які мав ОСОБА_1 , а також про те, що обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.
Ця обставина залишилася по увагою місцевого суду, проте ці дані могли бути перевірені шляхом допиту вище наведених свідків в судовому засіданні, однак суд не допитав цих осіб, з метою встановлення фактичних обставин справи.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який би підтвердив, наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння, зазначених у протоколі.
Суд звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним безумовним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
До того ж матеріали справи не містять належних та достатніх відомостей, що підтверджують законність зупинки ОСОБА_1 , які б підтверджували неправомірність його дій та виправдовували подальші дії працівників поліції.
При постановлені оскаржуваного рішення, суд першої інстанції наведені обставини залишив поза увагою та не перевірив належним чином, чи були обґрунтованими вимоги працівників поліції.
Отже, у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які б ставили під сумнів поведінку ОСОБА_1 , а також вказували б на будь-яку ознаку його перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, суд першої інстанції, накладаючи адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 безпідставно застосував положення ч. 2 ст.36 КУпАП, незважаючи на те, що ОСОБА_1 закидається вчинення лише одного правопорушення, що також свідчить про неправильне застосування норм матеріального права та необґрунтованість рішення.
На переконання суду апеляційної інстанції, при постановленні рішення, суд не надав належної оцінки наведеним вище обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити, а постанову скасувати із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника Бартош-Стрєльникова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року, задовольнити.
Поновити захиснику Бартош-Стрєльникову Андрію Володимировичу пропущений строк на оскарження постанови  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу захисника Бартош-Стрєльникова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року щодо  ОСОБА_1 , скасувати.
Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко